A MAGYAE ALFÖLD SZIKLAKÓ NÖVÉNYZETÉBŐL. 
159 
usplenifolia, Trifolium frugiferum is nőnek közelében. (Pestmegye, külö¬ 
nösen a Rákos több pontján.) 
Salvia austriaca Jcq. és S. pratensis L. Ezen gyakori réti növé¬ 
nyeink a szikesek közelébe is eljutnak kaszált helyen, a hol nemcsak 
Poa pratensis , Poa palustris , Alopecurus pratensis , Vicia sordida, V. 
lathyroides, hanem Festuca pseudovina , Asparagus officinalis, Euphor¬ 
bia virgata és Carduus hamulosus is, Ranunculus polyanthemos mellett 
R. pedatus is nőnek. (Ulma, Ternes- és Torontálmegye határán ; budai 
keserűforrások.) 
Veronica arvensis L. A verseczi keményebbtalajú szikesek legelőin, 
a partosabb, túlságosan el nem öntött helyeken seregesen jelenik meg, 
de sokszor törpe alakban, Plantago tenui flor a, Sedum caespitosum, 
Lepidium ruderale, törpe Matricára Chamomilla, Lepidium per foliatum, 
Poa bulbosa, Poa pratensis stb. társaságában. 
Plet) dago sibirica Poik. (=P. Schwarzenbergiana Schub). A Plan¬ 
tago sibirica Erdély sóstavainak környékéről régóta ismeretes s ott nagy 
mennyiségben fordul elő. Tordán a sóstavak közvetlen környékén gyö¬ 
nyörű réteken fordul elő. A magyar Alföldre vonatkozólag Biharmegyéből 
régibb irodalmi adat alapján ismeretes. Halász Makó környékéről a mi- 
kócsai szikekről, Bobbás Békésmegye több pontjáról említi, úgyszintén 
Simonkai Aradmegyéből. A verseczi szikeseken újabb időben ismételten 
megtaláltam. Mindezek alapján az Alföld délkeleti szikesein, melyek több¬ 
nyire kemény és kövér agyagosak, nem igen homokosak, általánosan el 
van terjedve. Május elején kezd virágozni. Levele és virágkocsánya nem 
meztelen, hanem igen gyéren álló, fehér szőrök vannak rajta. Igen fel¬ 
tűnő faj a fehér virágja révén s azért is, mert igazi szikeseken fordul elő, 
a hol a vele közelebbi rokonságban álló Plantago- fajok közül már egyik 
sem nő. 
Talajigényei. Chemiailag határozottan intenzív sótartalmú talajhoz 
van kötve, a mit nemcsak alföldi, hanem erdélyi előfordulási körülmé¬ 
nyei is bizonyítanak. Azonban a só minősége iránt kevésbé érzékeny, 
mert az erdélyi konyhasós, valamint az alföldi sziksós vagy esetleg kis 
salétromot is tartalmazó talajon egyformán díszük. Physikailag azt kell fel¬ 
tételeznünk, hogy szivósabb agyaghoz kötött növény és hogy a nagyon 
vízeresztő homokos talaj nem felel meg neki. Nem lehetetlen, hogy ezért 
nem vándorolt még tovább nyugat felé. Ugyanis az erdélyi sóstalajokhoz 
legközelebb eső délkeleti szikeseink általában agyagos, kövértalajúak és 
idáig ez a növény el is jutott. De a békés- és aradmegyei szikesekkel igen 
közel szomszédos csongrádi szikeseken, legalább Hódmezővásárhely kör¬ 
nyékén és Szeged körül nem találtam ; ezek a szikesek pedig iszaptalajúak 
és nagymennyiségű szabad homokot tartalmaznak. Hydrographiailag bő- 
