160 
D? BERNATSKY JENŐ 
séges nedvességet, jobban mondva mindig üde talajt szeret, holott mocsá- 
ros, valamint igen szikár helyeket kerül. 
Társulása. Tordán kaszálókon terem; Yerseczen szintén. Legelőre 
csak elvétve megy ki. Az oldott sókban még gazdag és kövér, üde réteken 
rendesen az Iris surbbarbata társaságában találni. (Lásd még Carex dis¬ 
tans alatt.) Úgy szintén az Ornithogalum tenuifolium és Ranunculus 
pedatus is rendes kísérője Yerseczen. Yersecz és Yattina között a szike¬ 
sek közelében vasúti töltés lábán is találni, még pedig mindig Ranun¬ 
culus pedatus és Lepidium perfoliatum társaságában ; előbbi azonban 
rendesen korábban virít és májusban már termését érleli. 
Az őszieken kívül mind olyan növények, melyek vele egy időben 
fejlődnek és földfeletti szerveik nyár dereka előtt elhalnak, vagy mint a 
Stellaria anomala , addig egészen elpusztulnak. Május vége felé, június 
közepe tájáig gyönyörű réti vegetáczió képviselői; őszszel ugyanazon a 
helyen egészen más kép mutatkozik, mert akkor a Statice Gmelini száz¬ 
ezer lilaszinű virágja nyílik; ez a tavaszi, nyáreleji üde zöld, különböző¬ 
virágokkal s különösen számos gramineával tarkított réti képekkel szem¬ 
ben egynemű, szokatlan és csodálatosnak látszó képet nyújt. Hanem azért 
a föld mélyében elrejtett különböző rhizomákban latens élet van s a 
késő ősz felé beálló esőzések, még inkább pedig a tavaszi nedvbőség ha¬ 
tására azokból új hajtások nőnek ki s akkor a Carex distans is új életre 
kel a különböző tavaszi réti növényekkel együtt. Ezek a rétek azért érde¬ 
melnek kiváló figyelmet, mert a középeurópai rét és a szikes puszta kö¬ 
zötti határt képviselik. Az illető formácziót határozottan rétnek (pratum, 
Wiese) kell neveznünk, mert hiszen még kaszálásra is alkalmas s a gya¬ 
korlatban is kaszálóknak használják. Másrészt azonban csak nyár dere¬ 
káig őrzik meg a tulajdonképeni réti physiognomiát, aszály idején igen 
silány állapotban vannak s őszszel egészen elütő, színpompás, de nem 
üde zöld növényzet díszük rajtuk, melyet a gazda kaszál ugyan, de nem 
nagy becsben tart, mert összeségében igen keveset nyújt. 
Plantago lanceolata L. A Plantago sibirica-Y al közelebb rokon 
Plantago- fajok közül a P lanceolata még leginkább közeledik szikesek 
felé is. Legelőkön gyakori s szikes legelőkre is átmegy, úgy mint péld. a 
Cynodon Dactylon is. Yakszikes helyen azonban már nem található. 
Főleg csak utak mellett nő, a hol többnyire el is törpül, kiváltképen 
virágzata igen rövid és majdnem gömbölyű lesz. Ilyen példányok külön¬ 
böző varietások gyanánt is szerepelnek az irodalomban. 
Plantago major L. Az előbbihez hasonlóan ez a faj is, bár sokkal 
ritkábban található szikes vidéken, még pedig pocsolyák, álló vizek kö¬ 
rül, útón-útfélen, legelt helyen. 
Plantago media L. Mint a kaszálók typikus növénye, a magyar Al- 
