A MAGYAR ALFÖLD SZÍKLAKÓ NÖVÉNYZETÉRŐL. 
165 
sőt az augusztusi, szeptember eleji szárazság után többnyire újból föl¬ 
éled. 1904 október közepén 10 cm. magas példányokban szedtem a Kis- 
Kúnságon. 
Színváltozására vonatkozólag úgy tapasztaltam, hogy homokos tala¬ 
jon rózsaszínű, minél agyagosabb a talaj, annál fehérebb a virágja. 
A rákosi homokon, ha a talaj meglehetős szikes, szép, sokszor intenzív 
rózsaszínű. Fülöpszálláson, szikes, de homokban igen gazdag talajon 
világosabb rózsaszínű. A mellett azonban a talaj szikes vagy nem szikes 
volta is határoz. Homokos talajon, akármilyen szikes, mindig többé- 
kevésbbó rózsás? inű. Agyagos talajon, ha nem szikes, szintén rózsaszínű 
(Kerepes) ; a talaj csekélyebb mértékű elszikesedése esetén világos rózsa¬ 
színű (Yersecz szikesei körül); nagyon szikes talajon, vadsziken, a hol 
Artemisia monogyna is nő, tiszta fehér (Kún-Szent-Miklós és Fülöpszál- 
lás). Megjegyzendő, hogy szikes helyen szárazabb talajjal is megelégszik, 
nem szikes, mélyen fekvő agyagtalajú helyen nagyobbfokú talajnedvessé¬ 
get kiván. Ha mindezt összevetjük, valószínűnek mondható, hogy a talaj 
szikesebb, tehát lúgosabb hatására virágjai úgyszólván elhalaványulnak, 
elszintelenednek, holott savanyú hatására rózsaszint nyernek. Ez a meg¬ 
figyelés összevág avval, hogy rendes körülmények között kék virágú nö¬ 
vények, ha nedvesebb, savakban gazdagabb helyre kerülnek, rózsaszín 
virággal jelennek meg (péld. Ajuga genevensis, Centaurea stricta az al¬ 
földi homokvidékeken). 
A fehér vagy fehéres virágú példányok az Achillea mille folium-hoz 
hasonlítanak, de levelük alkotásánál fogva felismerhetők. Sokszor azon¬ 
ban olyan példányokkal is találkozunk, a melyek az A. millefolium- hoz 
már nagyon hasonlók. A két faj közötti hybridképződés lehetősége sincs 
kizárva. 
Matricaria Chamomilla L. Igen közönséges szíklakó növény. Szá¬ 
razabb vaksziken eltörpül, még pedig némelykor annyira, hogy egyetlen 
egy virágfészke van, a mikor méltán lehetne «forma nana» név alatt 
leírni. Azonban nemcsak sziken terem, hanem akármilyen talajon ott, a 
hol legelő állatok járnak, kiváltkép pedig libanyomáson. Nemcsak az 
egész Alföldön, hanem az egész tölgyövben, tehát az alacsonyabb hegy¬ 
vidéken is, seregesen jelenik meg a libalegelőkön, sokszor Lolium perenne, 
Lepidium Draba, Lepidium ruderale, Malva silvestris , Medicago lupu- 
lina társaságában. Kis mértékben szikes, agyagtartalmú talajon, neveze¬ 
tesen a déli Alföld kövér alluviális területein, libanyomásokon a Hordeum 
Gussoneanum gyakori társa. Yak sziken, különösen Yersecz szárazabb 
legelt helyein, a törpe példányok rendesen Plantago tenui flor a és Sedum 
caespitosum társaságában fordulnak elő. (Y. ö. még a Sedum caespito- 
sum alatt.) 
