166 
Dì BERNATSKY JENŐ 
Artemisia monogyna WK. A sziklaké üröm a magyar Alföld szike¬ 
sein általánosan el van terjedve és sokszor nagy területeken oly nagy 
mennyiségben jelenik meg, hogy méltán lehet Artemisia- steppéről beszélni. 
Azonban nem mindig találjuk nagy mennyiségben és némely szikes vidé¬ 
ken egyáltalán nem fordul elő. Ennek az az oka, hogy nem elég a szikes 
talaj jelenléte, hanem még más tényezőknek is közre kell működniök, 
hogy a növény fejlődésnek induljon és elszaporodjék. Egyrészt határozot¬ 
tan kerüli a túlságos nedvességet, különösen a mocsárképződést, másrészt 
pedig sűrűbb réti növényzet beárnyékolásában sem fejlődik ki, hanem 
napsütött, napsugárnak és szélnek közvetlenül kitett helyeket szeret, ilyet 
pedig ott talál, a hol legelő állatok járnak. A szikeseken jól meg kell 
különböztetni a mocsaras, erősen elöntött helyeket a partos szárazabb 
emelkedésektől. Kún-Szent-Miklóson, az állomás és város között, liba¬ 
legelőn, csak kisebb mennyiségben terem, még pedig mindig töltések 
oldalán, partosabb kiemelkedéseken. A város délkeleti oldalán lévő nagy 
legelőn óriási mennyiségben terem, de csak egy bizonyos határig, az alig 
észrevehetően mélyebb, de mégis fokozatosan sülyedő mocsárfenék felé 
mind ritkább lesz és végre egészen elmarad; ellenben a fél méterrel ki¬ 
emelkedő partosabb helyeken annál szebben diszlik. Dömsöd közelében 
egy magasabban fekvő legelőn egész szürke szőnyeget alkot. Yerseczen a 
birkalegelők szélén, a hol árkok és földhányások vannak, az utóbbiak 
oldalán és tetején telepedett meg. Mindezeken a partokon a talaj, ha 
nagy esőzések idején teljesen át is szokott ázni, rendesen mégis meg¬ 
lehetősen száraz, többnyire igen szikár és sokszor kőkemény. 
Társulása. Kún-Szent-Miklóson sok a legelőállatoktól lerágott és- 
törpe növésű Aster pannonicus a társaságában. Egyáltalán a szárazabb 
szikes legelők növényei jelentkeznek vele egyszerre, sokszor a vak szik 
növényei is. Plantago maritima és Podospermum Jacquinianum, Achil¬ 
lea asplenifolia sziklaké formája, Lotus tenuifolius, Atropis limosa és 
Festuca rutila, Crypris schoenoides és C. aculeatus, főleg pedig Cam- 
phorosma ovata nem hiányzanak társaságából. A verseczi árokpartokon 
különösen az Artemisia pontica keveredik közéje és kaszálók szélén a 
Statice Gmelini. — Verseczen augusztus végén még nem találtam rajta 
nyiló virágot, de őszszel annál kitartóbban virágzik, még pedig egészen 
november közepe felé is, a mikor számos másodhajtásai vannak. A mú¬ 
zeumi herbáriumi példányok szerint általában augusztustól októberig 
nyilik, de 190B november 3-án Kún-Szent-Miklóson még mindig találtam 
viritó ágakat. 
Artemisia pontica L. Alföldi szikeseinken ritkább az előbbi fajnál. 
Sem Kún-Szent-Miklóson, sem Eülöpszálláson nem találtam. Másrészt 
azonban hegyekre is fölmegy, a mit Simonkai Aradmegyére vonatkozólag 
