170 
Dl BERNATSKY JENŐ 
ezekből a magyar alföldi sziklakó, sőt egyáltalán a halophil növényzetre 
vonatkozólag is általános érdekű következtetéseket vonhatunk. 
I. Szisztematikai szempontból a következő tűnik fel. 
1. Kryptogam növény vajmi kevés fordul elő a szikeken. Algák 
közül a szikes tavakban találtam ugyan itt-ott egy-egy zöld fonál algát, de 
azt is csak ritkán. Általában az algák sziken elő sem fordulhatnak, 
mert nem áll rendelkezésükre állandóan viz. Egyetlen egy alga mégis 
előfordul, a szíklakó Nostoc, a mely tulajdonképen szárazföldi növény. 
Esős időben elszaporodik, a legforróbb szárazságban összezsugorodik, 
kiszárad, úgy hogy egészen törékeny lesz, de esőben és ködben új¬ 
ból föléled. Vaksziken, különösen legelőkön, oly nagy mennyiségben 
terem, hogy tőle nyer szürkéssötét színt a különben fehér talaj. A mohok 
és zuzmók körül akad itt-ott némely ruderális, úton-útfélen előforduló 
faj, szintén mind olyan, a mely a hosszantartó szárazságot kibírja, a nél¬ 
kül hogy kárt szenvedne. A gombákra nézve kitünően illik Kalchbrenner- 
nek az a nézete, hogy a magyar Alföldön legföljebb a pillanatnyi esőt is 
felhasználó röpke életű Coprinus- és Marasmius- ok élhetnek meg; ez 
ráillik a szikesekre, de tudvalevőleg nem az egész Alföldre. Szikes kaszá¬ 
lókról a Calvatia Màcina ismeretes, Hódmezővásárhelyen szedtem ; de 
egyébként még a magyar Alföldön olyan gazdagon képviselt Gasteromy- 
ceták is nagyon ritkák a sziken. Csiperkegomba nagyon gyakori rajta. 
A harasztfélék (Pteridophyta) még a táját is kerülik a szikeseknek. Soha 
semmi harasztfélének a nyomát sem találtam szikes talajon, még Equi¬ 
setum- nak sem. Kora tavaszszal Riccia- fajok találhatók. 
2. A Pteridophytákhoz hasonlóan semmiféle gymnosperma növény 
sziken nem található és még ültetésük is vajmi bajosan sikerül. 
3. Az egyszikűek közül feltűnő, hogy a legtöbb családból igen kevés 
képviselő van a szíklakó flórában ; több hazai családból nincs egy sem ; 
de a Cyperaceae és különösen a gramineák nemcsak hogy faj szerint 
bőven vannak képviselve, nemcsak hogy egyénileg s e szerint physiogno- 
miailag valósággal uralkodnak legalább bizonyos évszakban, hanem az is 
figyelemreméltó, hogy szisztematikailag ingadozó, kis mértékben eltérő 
formák jelentkeznek nagy számban, a melyek nyilván a jelen időben 
élénk phylogenetikai fejlődés útján vannak. 
Hozzá kell azonban tenni, hogy az összes egyszikűek, kevés kivétel¬ 
lel csak rövid ideig uralkodnak, tavaszszal és nyár elején virulnak, 
őszszel már nem igen szerepelnek, sőt már a nyári flórában is alig 
szerepelnek. Számos kétszikű halophytáról tudjuk, hogy az első kaszálás 
után újból föléled, hogy legalább nyár kezdetétől késő őszig találni. Az 
egyszikűek, a legfontosabb gramineák is, mint péld. Iris subbarbata , 
Ornithogalum tenuifolium, vagy péld. Airopis-fajok, Festuca , Poa, Alo - 
