III. 
ANNALES MUSEI NATIONALIS HUNGARICI. 
1905, 
BOURNONIT A BOLÍVIAI PULACAYO-BÁNYÁBÓL. 
Dr. Mauritz Béla-IóI. 
(XI. tábla.) 
BOURNONIT VON DER MINE PÜLACAYO IN BOLIVIEN. 
Von Dr. B. Mauritz. 
(Taf. XI.) 
Bolíviának érczteléreit Stelzner 1 tette beható vizsgálat tárgyává ; 
Pulacayo-bányáról (Huanchaca mellett) számos erezet említ, a bournonitot 
azonban csak mint kétes előfordulásút. 
A bournonitot erről a lelőhelyről legelőször Frenzel 2 3 ismertette, a 
ki három innen származó példányon a vaskos ezüstdús fakóérczalapanyagba 
beágyazva igen apró, prismatikus, verticalisan rostozott bournonit-kristá- 
lyokat talált, melyeket chemiailag is elemezett, de kristálytanilag nem 
tanulmányozott. 
Az általam megvizsgált kristályok három példányról származnak, 
melyeken a bournonit fakóércz és rézkovand társaságában lép fel. Ezek 
a kristályok úgyszólván soha sincsenek köröskörül jól kifejlődve, hanem 
többnyire csak mint félkorongok emelkednek ki a tömör alapanyagból és 
meglehetős változatosságot mutatnak. 
Legnagyobb dimensiójuk 1—3 mm. A szabad szemnek is mindjárt 
feltűnő, hogy bizonyos formák, különösen a {213}, {112} és {l0l}-nek 
lapjai gyakran jellemzően ki vannak marva; ezt a jelenséget már más 
bolíviai (a machacamarcai) bournoniton is észlelték/ 1 
A kristályok orientálása Goldschmidt , 4 illetőleg Dana 5 szerint tör¬ 
tént ; a tengelyarány : 
a :b :c — 0'9380 : 1 : 0*8969. 
1 Zeitschrift d. deutschen Geologischen Gesellschaft XLIX. p. 102 (1897). 
2 Zeitschrift f. Kryst. u. Min. XX. p. 601. 
3 Prior and Spencer, Min. Magazine XI. p. 22. Ref. Zeitschr. f. Kryst. u. 
Min. XXVIII. p. 607. 
4 Krystallographische Winkeltabellen, 1897. p. 76. 
5 A System of Mineralogie, 1892. p. 128. 
