464 
Dl MAURITZ BÉLA 
igen erősen rostozottak; mindkettő a húsz mért kristály közül tizenkettőn 
volt képviselve. 
Az észlelt négy brachydoma közül w lg{011} a legközönségesebb, 
mindig nagyra termett lapokkal, melyek rendesen simák és fényesek, 
néha azonban bársonyosan homályos fényűek és igen finoman pontozottak. 
X — {013} négy kristályon volt megfigyelhető szélesebb, fényes és sima 
lapokkal; [021} és I = {031} egy-ugyanazon egyénen {011} mellett 
két-két lappal voltak jól mérhetők, az előbbi forma szélesebb, az utóbbi 
keskenyebb sávokkal képviselve (5. ábra). 
A macrodomák zónájában hat forma volt megfigyelhető; a legkö¬ 
zönségesebb az alapmacrodoma o — {101}, melynek szélesebb lapjai vagy 
teljesen simák és fényesek, vagy néha bársonyosan homályosak. Az 
X— [102] forma kilencz kristályon volt jelen, mindig kisebb sávalakú 
lapokkal, melyek gyakran hullámosán görbültek; a ,z = {201} meglehetős 
keskeny, de sima és jól tükröző sávjai három egyénen voltak mérhetők; 
mig az £ — {103} formának ugyancsak kissé hullámosán görbült lapjai 
négy kristályon voltak képviselve. E négy macrodoma: {103}, {102}, 
{101}, és {201} egyik egyénen egymás mellett volt jól mérhető lapokkal 
jelen. A még észlelt két macrodoma közül â = {301} csak egyetlen egy 
kristályon volt képviselve egyetlen egy igen vékony sávval az {101}, {102}, 
{201} és a g = {601} társaságában; ez utolsó forma, mely a bournonitra 
nézve általában új, ez esetben egy szélesebb és egy másik esetben egy 
keskenyebb sáv alakjában volt teljesen biztosan mérhető (7. ábra). 
A megfigyelt 11 pyramis közül hat a verticalis fősorba tartozik. 
Minden egyes kristályon jelen van u = { 112}, csaknem mindig fényes 
vagy legfeljebb bársonyosan homályos lapokkal, melyek uralkodó kifejlő¬ 
désük által a kristályok tompa pyramisos typusát idézik elő. Uralkodóbb 
mértékben lép fel néha még (p — {113} is, többnyire azonban csak alá¬ 
rendelten van kifejlődve. A többi négy ebbe a sorba tartozó pyramis 
mindig csak kicsiny lapokkal van képviselve, melyek általában simák és 
jól fénylők.; y = {ill} tizenkét, p = {332} öt, J2{114} és g — {221} két 
kristályon volt megfigyelhető. 
A többi öt pyramis közül csaknem mindig jól ki van fejlődve 
0 = {213} ; e forma az u = {112}-vel együttesen az ezen lelőhelyről 
származó bournonitnak legdominálóbb pyramisa, lapjai vagy teljesen 
fényesek vagy épenúgy mint az {101}, {011} és {112} lapjai bársonyos 
homályos fényűek és finoman pontozottak, gyakran a fentebb említett 
mélyedésekkel. A v = {211} forma hat kristályon volt megállapítható, az 
egyiken igen nagyra termett lapokkal, máskülönben csak alárendelt mér¬ 
tékben fejlődve ki ; y = {121} pyramis az [110.011] zónában négy egyénen 
volt vékony sáv alakú, jól tükröző lapokkal képviselve, hasonlókép négy 
