NAGYBÁNYAI PYRARGYRIT. 
253 
tálykák n{211} és o*{lll} fényes, de nem sima lapjaival ; fekete, több¬ 
nyire gyöngefényű sphcilevit apró kristályai; kvctvcz, cctlcit e {0112} 
rkomboéderei és dolomit, a melynek kristálykái itt-ott drúzásan födik 
a pyrargyritet, végül némely példányon miavcjyvit . 1 
Kérésemre Loczka József múzeumi igazgató-ór úr szives volt a pyrar¬ 
gyritet megelemezni; ebbeli munkájának eredményéről alább egy külön 
dolgozatban 2 számol be részletesen. A pyrargyrit fajsúlya 5-852, arzén tar¬ 
talma csekély. A kicsi (1—3 mm), sima és fényes lapú kristályok közt 
nagyok (2—4 cm) is vannak, a melyeknek lapjai ugyancsak fényesek, de 
nem ritkán rostozottak. vagy lépcső¬ 
sen felépültek és üregesek. A fennőtt 
kristályok egyik vége jól kifejlett, 
míg az ellenkezőn csak kivétele¬ 
sen láthatunk egynéhány lapot. 
Olykor a nagy kristályok a 2—3 
cm széles üregek falai közt úgy 
nőttek fel, hogy azokat mintegy át¬ 
hidalják; ebben az esetben jól ki¬ 
fejlett terminállapjaik nincsenek, de 
oldalaikhoz és üregeikbe többé-ke- 
vésbbé párhuzamos állásban apró 
kristálykák nőttek. Kiemelem még 
azt, hogy hazánknak eddig leírt 
pyrargyritjai közt a Kereszthegyről 
származókon van a legtöbb kristályalak és nemcsak az apró, nehány 
milliméteres kristályok átlászók, de a nagyobbak (1—2 cm) közt is 
találunk ilyeneket. 
A legegyszerűbb kristályok kombinácziója: a{ll20}, e{0lT2} és 
r{l0ll}, a melyekhez rendesen még p{ll23} nehány keskeny fényes 
lapja is járul (1. ábra); gyakoribbak azonban a többalakú kombinácziók, 
ezekből négy kristályt mértem, az első 2—3 cm nagyságú, a többi 
három jóval kisebb (17a—3 mm) volt. A biztosan megállapított alako¬ 
kat és a kristályok kombináczióját a következő táblázatban állítottam 
össze; a csillaggal jelölt két alak új a pyrargyritre. 
1 Eöldt. Közlöny 1910. XL. p. 624. 
2 Loczka József : A nagybányai pyrargyrit chemiai elemzése. I. (Ann. Mus. 
Hung. 1911. XL p. 318—323.) 
