256 
ZIMÁNYI KÁROLY 
nak megfelelően fejlett ki, t. i. a három váltakozó oszlopéleken széles, 
a negyedik lap pedig keskeny volt (5. ábra). A harmadik és negyedik 
kristályon csak egy-egy éltompító lap fejlett ki. 
r{lOll} lapjai keskenyek, vagy középnagyok, mindig simák és 
kitünően tükrözők, ellentétben az [a : r : e = 121] öv többé-kevésbbé 
rostos, sőt barázdált lapjaival. Ennek az övnek alakjai közül még leg¬ 
simábbak ^{1123} lapjai, a mi különösen szembetűnő az egyszerűbb 
(1. ábra) kristályokon az erősen rovátkolt ${0112} mellett. 
V {2131} lapjai gyakrabban rostosak [v : r] élekkel párhuzamosan, 
a mit a {1120} és v-{213l} 
TTL 
csíkjainak ismétlődése okoz, 
hasonló felületüek n{4153} 
lapjai is; ellenben «{2573} 
kisebb vagy nagyobb lapjai 
simák és az első nagy kris¬ 
tályon e{0ll2} lapjaival lép¬ 
csősen ismétlődnek. 
d alaknak a har¬ 
madik kristály egy dodekansá- 
ban két kicsi, fényes lapocs¬ 
kája volt meg, helyzetét kü¬ 
lönben a méréseken kívül még 
[1120:0112 == 221] és [lOll : 
1210 = 212] megállapított övék 
is meghatározták (3. ábra). 
CL 
7 7 L 
Eltekintve (/{1671} lap- 
5. ábra. 
jaitól okozott rostozástól, a 
második és harmadik kris¬ 
tályon két-két nagyobb lappal lépett fel a kristály felnőtt végén 
az alsó dodekansokban ; ellenben a másik végen a hemimorph ki¬ 
fejlődésnek megfelelőleg hiányzottak lapjai, mint ezt a 4. ábrán fel¬ 
tűntettem. Egy spanyolországi pyrargyriten Mauritz 1 ugyanezt figyelte 
meg. A többi alak mind hiányos számú kis vagy keskeny lapokkal fej¬ 
lett ki, ez utóbbiaknak gyönge tükrözése okozta azt, hogy némely mé¬ 
rés eltérése nagyobb volt az elméleti értékektől. 
A következő táblázatban a mért és Miers 1 2 alapértékéből számított 
hajlásúkat állítottam össze, n a mért élek számára vonatkozik. 
1 A magyar orvosok és természetvizsgálók XXXIII. vándorgyűlésének mun¬ 
kálatai. Budapest, 1906. p. 209—210. 
2 Mineralogical Magazine etc. 1888. Vili. p. 43. 
