A VASKŐI DIOPSIDOK. 
279 
Három prizma volt kimutatható és pedig az m (110) minden egyé¬ 
nen jól kifejlődve, sőt néha méreteiben az a (100) lapot is fölülmúlva, 
míg az co (120)-t és 0(21O)-t csakis egyszer és pedig ugyanazon kristá¬ 
lyon észleltem. Utóbbi vékony csíkocska alakjában mutatkozott, <y(120) 
pedig b (010)-vei váltakozóan szaggatott lépcsőzetes fölül etet képezve. 
A kristály végén a £(021) klinodóma egyszer sem hiányzott és a 
szomszédos lapok felett uralkodó méretű. 
Általában a meredekebb piramisok jutnak érvényre s ennek foly¬ 
tán a kristály vége kissé megnyúlt. Az w(111) és s (111) néha hiányzik, 
míg a v(221) és o (221) minden egyes esetben ki vannak fejlődve és jó 
reflexüek. 
A pozitív hemipiramisok mindig kisebb lapokat tüntetnek fel, mint 
a megfelelő negativ piramisok. 
Számos esetben észleltem a (331) Ut, mely néhol igen kicsiny, 
másutt pedig felületileg az o (221)-el vetekedő lapokat alkot, melyek 
azonban fakók, fénytelenek. 
Dana mint igen jó lapot említi a _p(T01)-et, mely nálam azonban 
határozottan rossz kifejlődésű, a mennyiben hol kagylósán kimélyedt 
vályút alkot, hol pedig a két forma, s (Il 1) és £(021) kombináczió élé¬ 
vel párhuzamosan lefutó és a lap közepe felé divergáló rovátkákból áll, 
illetve ugyanezen irányban rostozott. 
Indexét a keresztező zónákból számítottam ki. 
Épen ilyen rovátkolt és a mellett fénytelen a csak egy ízben 
észlelt cZ (131), a melynél a mért értékek helyességét a [zm] zónábap 
való fekvése igazolta. 
Csupán ezen a kristályon észleltem a #(061) klinodomát, mely 
bár szaggatott, de nagy felületű és határozott tükrözésű lap. 
A (501) pozitív hemidómát ugyancsak egy ízben találtam, nem 
nagy, de tükörfényes felülettel. A c(001), ha ki van fejlődve, mint a 
mért kristályok legtöbbjén, vagy közepes nagyságú* sokszögletű lapot, 
vagy keskeny szalagot képez. Felülete igen fényes. 
A kristályok 1*5—4 mm hosszúak és 1—3 mm vastagságúak. 
A mintegy 30 mért kristály legtöbbje a táblában 3. alatt feltün¬ 
tetett típusú. Ez variálódik egy-egy ritkábban előforduló lappal. 
Az 5-ik, illetőleg 6-ik és 7-ik ábra összefoglaló karakterű, mert 
az összes talált formákat feltünteti, a három véglapra projicziálva. 
A kristályok többnyire 7—8 formának kombinácziói, de olykor 
csak 6 alakot észlelhetünk, míg a kombinált alakok maximuma egy 
kristályon 13. Mindössze a következő 16 forma mutatható ki. 
