298 
Di GA ÁL ISTVÁN 
Rusestnél, közvetlenül a kristályos palára települt harmadkori rétegek¬ 
ből a következő faunát gyűjtötte : 
Potamides margaritaceus Brocc. 
Ccdyptraea chinensis L. 
Corbula sp. ( subarata Sandb.) 
Cyraena semistriata Desh. 
Mytilus Haidingeri Hoern. 
Dreissensia Brardii Brong. 
Hofmann idézett munkájából s ezenkívül, részletes földtani térképei¬ 
ből is kitűnik, hogy úgy Merisor-Petrosz környékét, mint a puji és 
hátszegi medenczék jó darabját részletesen átkutatta. Ez irányú vizsgá¬ 
latai eredményekép ki is jelenti, hogy az aquitánt a hátszegi medencze 
belsejében fúrással el lehet érni (6, p. 32). Hofmann tehát a Sztrigyvölgy 
egész területén föltételezi az aquitánt, illetve a hajdani összeköttetést az 
Erdélyi medenczével. 
Hofmann fölfogása általánossá vált. Még Lehmann sem mond 
ellent, illetve nem módosítja ; munkájából pedig nyilvánvaló, hogy rend¬ 
kívül éles megfigyelései vannak, s e vidék geológiai történetét ő látja a 
legtisztábban. Itt csak a következő mondatát idézem (10, p. 342): «Tek¬ 
tonikai eltolódások a Zsilvölgyet időnként a Sztrigyvölgy függelékévé 
tették, majd ismét tökéletesen elkülönítették.» 
A tulajdonképeni hátszegi medenczében, melyet én — alább ki¬ 
fejtendő okaim alapján — Nagy-Bártól E-ra számítok, Hofmann nem 
talált aquitánra valló kövületet, sőt az ó-harmadkorúaknak tartott ú. n. 
« Szentpéterfalvi rétegek»-et éppen meddőségükkel jellemezte ; tehát csak 
okoskodás útján —• s bizonyosan fönntartással — helyezte azokat az 
aquitánba . 1 Kevésbbé érthető azonban Halaváts (5) tévedése, a ki ép 
ezeket a «Szentpéterfalvi rétegek »-et vizsgálta behatóbban, s még azután 
is, hogy Nopcsa F. báró megmutatta neki a szacsali dinosaurius-lelő- 
helyet, s ebből maga is gyűjtött, jelentésében így ír: «Bár szerves ma¬ 
radványokat is rejtenek magukban e homokkövek s konglomerátok, de 
nem olyanokat, melyek koruk meghatározására alkalmasak lennének, s 
így akkor, a midőn aquitánkorúaknak mondom, Hofmann K. dr. adataira 
támaszkodom, ki lapommal D-ről határos vidéken az ilyen rétegeket, 
melyeknek az én területembeliek közvetlen folytatásai, aquitánkorúak¬ 
nak határozta.» Következő évi jelentésében is ezt a fölfogást vallja 
Halaváts, sőt még azután is, hogy Nopcsa első czikkét (14) közölte. 
(L. iNKEY-nél, 7, p. 343.) 
1 így szerepel ez a Földtani Intézettől kiadott térképen is. 
