KITAIBEL ÁLLATTANI MEGFIGYELÉSEI. 
15 
csak valamivel odább még egy fiatal példányára. Sajnos, hogy egyiket 
^em hozta magával, 1 a mint az következő naplójegyzetéből kitűnik: 
Am Bande des Wassers, welches wir auf der Sfcirlovachka Pojana zu un¬ 
serem täglichen Gebrauch verwendeten, traf ich am 2-ten Tage unserer Ankunft 
einen Proteus an, der ungefähr 5 Zoll Länge hatte ; Kiemenfransen W'aren unge¬ 
färbt und durchscheinend, und so wie das ganze Thierchen weiss. Da die Mahler 
mit Pflanzen-Abbildungen beschäftigt waren, so liess ich dasselbe wieder in das 
Wasser, um es sicher lebendig zu erhalten, bis die Mahler Zeit bekommen würden 
es abzubilden ; aber ich fand es nimmer. Weiterhin in der Dichtung gegen Zer- 
mánya im Thaïe Szenszki put auf der Erweiterung des Thaies, die man Yelika 
Strirovacha nennt, trafen wir wieder ein Wasser an, in welchem ich ein ähnliches 
Thierchen mit branchiis fimbriatis sah, das aber kaum fingerlang und fast ganz 
durchscheinend war. (Diarium itineris croati ci 1802 : Oct. Germ.) 
Feltűnő, hogy Kitaibel, a ki a Proteus- 1 úti naplójába helyes nevén 
jegyezte be, az általa Horvátországban megfigyelt hüllők és kétéltűek alábbi 
jegyzékében már Lacerta pinnata néven új faj gyanánt sorolja fel: 
Testudo geometrica (ist wahrscheinlich die Stein-Schildkröte, oder ist sie 
T. gracea, welche Baj T. terrestris vulgaris nennt?). Rana temporaria (in ip3Ìs alpibuS 
non rara); Lacerta agilis (ibidem); Lacerta pinnata (nova species, in aqua pisci- 
culi instar natans, pone caput pinnis utrinque binis pinnatis instructa, in Sti¬ 
ro vachka Pojana sub alpibus); Lacerta nitida (nova species, ad Chalcidas perti¬ 
nens); Coluber Berus (in alpibus alibique in rupibus, ovibus, capris bobus ipsis 
non raro morsu lethalis, hominibus periculosus ; an potius Ç. Chersea, quae sitius 
funesta, priori similis dicitur?). (Iter croaticum 1802: Quart. Lat. 176.) 
A fennebbi jegyzékben különös figyelmet érdemel a Lacerta nitida, 
mely név alatt Kitaibel az Ahlepharus pannonicus gyíkocskát értette ; 
csak az kár, hogy közelebbi termőhelyét nem jegyezte fel. 
der grossen Gebirgskette ein Thal hin, welches derZenger Weg (Senski put iz mechu Vrhova) . 
genannt wird. In diesem Thaïe sind mehrere Flächen, welche Poljani genannt werden. 
Die Fläche, auf welcher unser Lager war, hiess Stirovachka Poljana ; die ober dieser ge¬ 
legene grössere hiess Velika Stirövacha. (Diarium itineris croatici 1802 : Oct. Germ.) 
1 Hanák Janos «Az állattan története és irodalma Magyarországban» czím alatt 
1849-ben megjelent érdemes kis munkájában már szintén megemlíti, hogy a Proteus- 1 
Kitaibel fedezte fel a Velebitben. «Végre Kitaibel Pál hazánk halhatlan fűvésze — 
írja Hanák munkájának 45-ik lapján — a magyár birodalomban is, nevezetesen Horvát¬ 
ország déli részén a vile bicsi hegynek egyik tavában fölfödozte, melly példány jelenleg 
is a magyar nemzeti muse umban vagyon .», Ez az utóbbi állítás nem felel meg a való-' 
ságnak, mert Kitajbel nem hozta el a Velebitben látott példányokat s e miatt azokból 
egy,sem kerülhetett a Magyar Nemzeti Múzeumba. Nincs ennek semmi nyoma a Muzeum 
íógi leltáraiban sem. Múzeumunk az első Proteus anguinus- 1 , mely Krajnából Sittich 
mellől szármázott, 1819-ben Verhovácz Miksa zágrábi püspöktől kapta ajándékba.' 
