252 
DS GAÁL ISTVÁN 
jobb és bal teknőt fölcseréltem, illetőleg a héj skulpturáját meg nem álla¬ 
píthattam. 
A közepes vastagságú héjon ugyanis valóban sajátos díszítést ’átha¬ 
tunk. Középvonaltája a búbtól kezdve síma s még kézinagyítóval sem 
vehetünk észre rovátkákat. De úgy elülső, mint hátulsó pereme mentén,, 
meglehetősen széles pásztán, ritkás lapos bordák futnak végig. A bordák 
nem egyenlő szélesek és domborúak. 
A teknő meglehetősen boltozott, a mi most jobban tűnik ki, mint az 
előbb leírt példányon, s különösen jól látszik a hátulsó czimpával együtte¬ 
sen való ellipsis körvonala. 
A búb hegyes és befelé görbült ; a zárópárkányon kissé túlnyúlik. 
3. ábra. Mysidioptera grandis Gaál. A búb-táj élőiről. (Term, nagys.) 
A byssus -rés tája erősen konkav; a rés jól kivehető, s úgy látszik,, 
meglehetősen erős byssus léphetett ki rajta. 
A záró perem — ezen a különben legépebb példányon — sajnos,, 
kissé sérült ; de épen maradt a kicsiny mellső czimpa, a mely jelleg fajunkat 
a, Psewdacasía-ahaemzetségbe látszik utalni. Ebben a kérdésben azonban 
nem alkothatunk magunknak biztos Ítéletet mindaddig, a míg a zárópárkány 
minden részletét nem hasonlíthatjuk össze a Pseud. Dienen WAAG.-ével. 
Leírása tehát a következő : Az elliptikus körrajzú, meglehetősen 
boltozott héj jellegzetesen előre görbült. Középvonal-táj a síma, míg elülső 
és hátulsó pereme ritkásán bordázott. Lunulája és byssus-rése fejlett. 
Hátulsó czimpája körszeletalakú, az elülső igen kicsiny. 
Általános habitusa alapján legközelebbi rokonai gyanánt a Mysidiop- 
tera vixcostata Bittn. és 'M. incurvostiata Bittn. említhetők; de mindegyik- 
