'256 
m GAAL ISTVÁN 
vienből 1 a P. obscurum Sow. fajt említi, s ezzel együtt összesen 10 Pia- 
giostoma-laj ismeretes hazánkból. 
A Plagiostoma-alnemzetség tehát általában partközeiben élt, s egyes 
fajai megbízható rétegtani szintjelzőkül is tekinthetők. így a P. Leesbergi- 1 
rendszerint az alsódogger ( Harpoceras Murchisonae- s szint) rétegeiben, míg 
a P. latelunulatuvi és tithonium fajokat a legfelső jurában találjuk. Itt jegy¬ 
zem meg, hogy a sekélyvízi formákat általában jobb «vezérkövületek»-nek 
tartom, mint az abyssalisokat, mert ez utóbbiak még geológiai értelemben 
is hosszú életűek, a mit a következő fejezet is világosan bizonyíthat. 
Végül még csak azt jegyzem meg, hogy a Lima- fajok családjába 
sorolt, sekélyebb vizet kedvelő csoportok közül alkalmasint a Plagiostoma- 
alnemzetségbe tartozó fajok a legnagyobb termetűek s egyúttal leginkább 
boltozottak. A mi pedig a Badula-vsi\ való rokonság kérdését illeti, azt 
hiszem, hogy Philippi nem vette eléggé tekintetbe a convergentiát, melyet 
pedig a hasonló (sublitoralis) viszonyok közt való életmód eléggé plausi¬ 
bili é tesz. 
III. 
Subgen. Acesta H. et A. Adams. 
A szerzők eredeti diagnózisa, miután a jobb és bal teknőt fölcserélték, 
nem teljes, sőt zavaros ; később Philippi (21. p. 681) helyesbítette. Szerinte 
az alnemzets éghez tartozó fajok héja vékony, részarány tálán, megnyúlt 
vagy lekerekített és sugarasan rovátkolt («radiately striated»), hasonló a 
Plagiostoma-í aj okéhoz. A ligamentum-árok a búbtól ferdén hátrafelé vonul, 
s bizonyos mértékben az erősen megnyúlt hátulsó czimpa alatt fekszik ; 
az elülső czimpa nagyon csökevényes. Jellemző bélyeg az is, hogy a héj 
nincs annyira előregörbülve. 
Philippi (p. 621) az alsókrétában föllépő Mcesía-alnemzetséget a 
Mysidioptera- hoz oly közelállónak véli, hogy vele összevonandónak tartaná, 
ha kettejük geológiai szereplése nem esnék oly távol egymástól. Itt azon¬ 
ban el nem hallgathatom ellentmondásomat. Mert való ugyan, hogy kettejük 
habitusa általában sok rokonvonást mutat, nézetem szerint azonban ez 
csupán hasonló életmód folyománya, illetőleg convergentia. Mind a két 
csoport zárópárkányának meglehetős hasonlatosságát a ligamentum-árok 
ferde lefutása okozza. Ennek az Mcesía-alnemzetségnél az az oka, hogy a 
záróperem nagy része oldalvást esik a búbtól, s így a ferdén elhelyezett 
izom hozza helyre a záró készülék belső egyensúlyát. 
1 Ifj. Lóczy Lajos*, A villányi call oVien. (Geologica H angari ca.) Budapest, 1913. 
p. 233. 
