262 ' 
Dl GAAL ISTVÁN 
Miután Bartsch adatai (31. p. 285) több tekintetben értékesíthetők.. 
a DALL-nál találtakkal együtt az alábbi táblázatban közlöm : 
A fenék 
A 
. h é 
j 
F a j 
Lelőhely 
mélysége 
A-S 
o 
TS 
s 
•A o 
bCT* 
tí S 
© 
s * 
o3 © 
3 8 
«8 
'JT 
Ta 
o ■+= 
^ 
méter 
; c° 
3 ! 
milliméter 
1. 
Acesta excavata Fahr. 
Norvégia 
274—549 
13 
— 
170 
125 
55 
2. 
a 
goliath Sow. 
Japán 
1418 
4*5 
— 
150 
115 
36 
3. 
« 
indica Smith 
Arab tenger 
786 
— 
— 
75 
61 
34 
4. 
« 
patagonica Dall 
Patagonia 
448—880 
10-8 
iszap 
100 
72 
31 
5. 
« 
Agassizi « 
Panama 
589 
7-7 
« 
97 
78 
30 
6. 
« 
diomedea « 
Galopagos 
sziget 
Filippi szig. 
704 
6*1 
szik¬ 
lás 
35 
32 
7. 
« 
verdensis Bartsch 
721 
6 
iszap 
48 
40-4 
21*5 
8. 
« 
celebensis « 
Buton-nt 
950 
— 
« 
159 
110 
— 
9. 
« 
butonensis « 
« 
1023 
5 
« 
26*8 
22 
H 
10. 
Callolima Smithi « 
Filippi szig. 
514—929 
— 
« 
175 
118 
48 
11. 
« 
Rathbuni « 
(( 
294—415 
— 
« 
208 
156 
59 
12. 
«"V 
philippinensis « 
« 
347 
— 
« 
177 
111 
37 
13. 
« 
borneensis « 
Borneo 
558 
7-5 
« 
39-2 
33 
16 
À táblázat tanúsága szerint tehát valóban nem mondható találónak 
Philippi azon megállapítása (21, p. 682), hogy a kréta- és harmadidőszak 
Acesta - fajai egy kihaló törzs benyomását teszik, a melynek virágkora a 
geológiai múltba messze nyúlik vissza. Ennek a tévedésnek természetes 
magyarázata abban rejlik, hogy az «Albatross» expedicziók eredményei 
Philippi tanulmányának megjelenése idejében még nem voltak közzétéve. 
Ez az eset is meggyőzhet a tengerkutatások sok irányba kiható nagy jelentő¬ 
ségéről. 
Ma ; tehát épp ellenkezőleg megállapíthatjuk, hogy az Acesta- alnem- 
zetség.élete delelőjén van, s hogy igazi hazája ma a Pacificus régió iszapos 
talajú aphotikus öve, a hol a közel rokon Callolima-nemzets éggel egye¬ 
temben. 11 faja él, s ígv csak 1—1 faja jut az Indiai, illetőleg az Atlanti 
régiónak. 
i Minden okunk meg lehet annak a tételnek az elfogadására, hogy a 
paleugénben a mai Pacificus régióéhoz nagyon hasonló természeti viszonyok 
uralkodtak Dél- és Délkelet-Európában. A nagy Âcesta-î&jok nálunk ép 
úgy, mint Olaszországban, mély tengeri márgás, agyagos üledékekből 
