264 
Dü GAÁL ISTVÁN 
ségét igazolja a fiatal Acesta- példányok körrajz-csoportja (7. ábra) is, mely¬ 
ből az A. excavata var. colligens Sacco tényleg kirí, s valósággal a 8. ábrán 
látható recens A. excavata fejletlen alakjának bizonyul. S valóban több¬ 
szörös kár, hogy a pánki példány elkallódott, már csak azért is, mert korra 
nézve az előbbinél jelentékenyen fiatalabb, miután Neugeboren a lajta- 
mész fölötti sárga agyagban találta (8. p. 58) s így még teljesebbé 
tehette volna a családfát. Egyébként azonban a plioczénben (Sacco — 19, 
p. 21 — szerint) a fajilag azonos excavata szintén előfordul. A középmioczén 
elejétől tehát hézagnélküli az A. excavata családfája. Itt azonban megszakad 
a fonál, mert hiszen az A. miocaenica csoportja nem közvetlen őse az 
excavata- fajnak. Kettejök közös őse valószínűleg a mesozoikum végén élt. 
Fölfogásom szerint tehát a következő családfa állítható föl : 
Palaeogén 
Neogén 
I. A. miocaenica var. (? Nearktikus régióban) 
eogassinensis Sacco 
l 
n. a. miocaenica Sism. és ! 
A. miocaenica var. Szabói Hofm. 
I. ' 
(?Indiában) 
A. excavata Fabr. 
var. colligens Sacco. 
' . ’ I 
A. excavata Fabr, foss. 
Recens 
C. Eathbuni Bartsch 
(Pacifikus régióban) 
A . excavata Fabr. 
(Palearktikus régióban) 
Ezt az eredményt sztratigrafiailag értékesítve, kitűnik, hogy az 
A. miocaenica Sism. Európában határozottan paleo gén 
jellegű kagyló-faj. 
A mi pedig PniLippi-nek az Acesta-My sidiopter a rokonságra vonatkozó 
megjegyzését illeti, határozottan kimondhatjuk, hogy jóllehet, a zalatnaí 
felsőkréta M. grandis a geológiai távolságot teljesen megszüntette, a rokon¬ 
ság egyáltalán nem volt szorosabbra fűzhető. Sőt éppen ellenkezőleg, kitűnt, 
hogy a Mysidioytera fejlődési iránya más csapásban haladt. 
IV. 
Subgen. Radula Klein. s. str. 
Ennek az alnemzets égnek általánosan elfogadott típusa a Radula 
lima L. (= Ostrea lima L. = Lima squamosa Lmk.) Az idetartozó alakok 
