882 
Dì SZOMBATHY KALMAN 
nemet a Potamiscus (India és Khina), a Geotelyhusa (Ázsia, ázsiai szigetvilág, 
Afrika), a Potamonautes (Afrika, India) s végül a Potamon (Európa, Ázsia, 
ázsiai szigetvilág, Afrika) alnemekre oszthatjuk fel. 
Fajunk a Potamon-sdnem egyik képviselője, amelynek fajai a többi 
alnemekéitől főleg abban különböznek, hogy hátpaizsuknak (carapax) az 
epigastrális tája, valamint homloktaréja többszörösen megszakított, nem 
folytonos. 
Ezt az alnémet a jelenkorban Ortmann szerint mintegy 20—25 faj 
képviseli. 1 
Ezek közül a palearktikus faunaterületen, nevezetesen a Kaukázus¬ 
ban és a Kaspi-tó mellékén az ibericum Bieb.- Európában és az észak¬ 
afrikai partvidéken a fluviatile Rondelet, a khinai birodalom déli részé¬ 
ben pedig a denticulatum M. Edw. honos. 
A többi rokon faj túlnyomóan Indiában él és pedig Ortmann szerint 
Hátsó-Indiában, Szumatra és Jáva-szigetén a P. denticulatum- ot a sub- 
trópusi kiimához alkalmazkodott P. Larnaudi M. Edw. helyettesíti, a mely¬ 
hez még ennek egyik Jáva-szigetén élő helyi változatát, a P. granulátum- ot 
is hozzá számíthatjuk ; a P. Gedrosianum Alcock 1 Beludzsisztán, Szeisztán, 
Peshawar tartományokban és Pendshab vidékén él. Borneoban és a Eülöp- 
szigeteken egy másik faj, a P. sinnuatifrons M. Edw. fordul elő. 2 , 3 
A Poíamon-félék kivétel nélkül az édesvizek lakói és általában igen 
szívós állatok. Egész életüket az édes vízben töltik s lárváik kifejlődéséhez 
sem szükséges a sós vízben való tartózkodás. Meg keik azonban említenem, 
hogy bizonyos esetekben sós vízben is megtalálhatjuk; épen Ortmann 
említi, 4 hogy a Kaspi-tenger sós vizében szintén előfordul. Gyakran nagyobb 
mennyiségben találjuk őket együtt. Vertikális elterjedésük tekintetében 
meglehetős tág határok között mozognak. Az egyik faj, a P. ibericum a trans- 
kaspiai határhegység, a Kopet-Dagh tóforrásainak vizeiben ép oly gya¬ 
kori, mint a sivatag patakjaiban. 5 Dr. Horváth Géza múzeumi osztály- 
1 A. Ortmann, Carcinologische Studien. (Zool. Jahrb. Abt. Syst. X. 1898.) 
2 A. Alcock, Catalogue of the Indian Decapod Crustacea. Part. I., Brachyura, Fase. 2. 
The Potamonidæ. Calcutta. 1910. 
Milne Edwards, Mémoire sur la famille des Ocypodiens. (Ann. Sc. Nat. Sér. 3. Zool. 
XX., 1853.) 
Madagaszkárról három Potamon- faj ismeretes, nevezetesen a P. Goudoti M. Edw., a 
madagascariensis M. Edw. és a Pittarellii Nobili. 
3 Ma már a felsorolt Potamon- okon kívül ennek a nemnek mintegy 100 faját írták 
le, melyek leginkább India és az ázsiai szigetvilág édesvizeinek lakói. Mindezekre azonban 
nem terjeszkedhetem ki, mert a palearktikus fajoktól már feltűnően eltérnek. 
4 A. Ortmann, Carcinologische Studien. (Zool. Jahrb. Abt. Syst. X. 1898.) 
6 Alfr. Walter, Transkaspische Binnencrustaceen II. Malacostraca. (Zool. Jahrb., 
Abt, Syst., IV. 1889.) 
