A POTAMON-NEM HARMADKORI ALAKJAI. 
399 
szanti barázda a következő íz barázdájának felel meg s ez a bélyeg Capellini 
szerint az Ocypoda- nemmel való rokonságra utal. Ez a jellemvonás azonban 
a P. fluviatile fajon szintén megvan. 
Az ismertetett bélyegek szerint a CAPELLiNi-féle Pseudotelphusa 
speciosa nem azonos az oeningeni Potamonautes speciosa Meyer fajjal, 
viszont a generikus különbségek alapján a Potamon- nemmel sem lehet 
összefüggésbe hozni. A CAPELLim-féle rákot ezért Pseudothelphusa cas- 
tellinensis n. sp. néven különböztetem meg az oeningeni Potamonautes 
speciosa Meyer fajtól. 
Az Európából ismeretes, fossilis, édesvízi Brachyurák közé sorozandó 
végül a P. antiquum is. Erről a rákról dolgozatom előző fejezetében bőven 
szóltam. A maradványokat mindezideig pleisztocénkorúaknak tartották. 
Újabban azonban Schréter Zoltán és Kormos Tivadar vizsgálatai szerint 
mindinkább valószínűvé válik, hogy az eddig pleisztocénkorúaknak vélt 
magyarországi édesvízi mészkövek egy részének képződését a felsőpliocén 
idejére, a levantei emeletbe kell helyeznünk. Ezen az alapon a Potamon- 
félék mai földrajzi elterjedését is jobban megérthetjük, s ezt néhány mor- 
phologiai és biológiai körülmény is megerősíteni látszik. A P. antiquum az 
ismertetett ásatag Potamonidákkal, főleg pedig a Pseudothelphusa castelli- 
nensis fajjal szoros rokonsági kapcsolatban van, phylogenetikai összefüg¬ 
gésüknek azonban a morphologiai tényezők ellentmondanak. 
IV. VIZSGÁLATAIM ÖSSZEFOGLALÁSA. 
A rokon fajok összehasonlító leírásából, valamint a közölt táblázatból 
egyaránt kitűnik az, hogy a Potamon antiquum és ma élő legközelebbi ro¬ 
konai, az ibericum, fluviatile és denticulatum között mutatkozó eltérések 
kissé alárendeltek. A felsorolt fajok közti kapcsolat ennélfogva igen szoros ; 
jellemvonásaik ingadoznak; átmenő formákkal gyakran találkozunk. Ezt a 
nehézséget Ortmann 1 is említi. Ha azonban a fajok állandóbb bélyegeit 
felismerjük és összehasonlításukat ezek alapján végezzük, akkor könnyeb¬ 
ben boldogulhatunk. 
Vizsgálataim szerint a felsorolt fajok között fennálló különbségek a 
következőkben foglalhatók össze : A P. antiquum és ibericum hátpaizsának 
hátulsó fele lapos, míg a fluviatile-é domború s ennélfogva kissé púposnak 
látszik. A szemgödör peremének fekvése az ibericum és , fluviatile között 
állandóan különbözik, míg az antiquum-é az ibericum-é hoz és denticulatum- 
éhez közeledik. Az antiquum-nak erős és széles homloklemeze azonban igen 
jellemző és már eme bélyeg alapján is megállapíthatjuk, hogy az antiquum 
1 Ortmann, Carcinologische Studien. 
