A NAD A PI ZEOLITHEK. 
541 
epistilbitek, a melyeket Rinne 1 tanulmányozott. A melegítéskor beálló 
optikai változások azonosak a már ismertekkel. 
Melegítés alkalmával a c : c — 8 V 2 °-nyi szög kisebbedik ; ha a 
kristály azután a levegőn lehűl, visszanyeri az előbbi víztartalmát és 
a kiindulási optikai állapotok helyreálla- 
nak. Erősebb hevítésre a kristály átmegy 
a rhombos optikai symmetriába, a mennyi¬ 
ben ekkor 
c — c, 
a ~ 6 , 
b = a. 
Az optikai tengelysík tehát egybe¬ 
esik az ( 100 } véglappal ; a a tompa bi¬ 
sectrix. ( 2 . ábra.) 
Olajba vagy canadabalzsamba be¬ 
ágyazva a kristályt — ez vizet újra fel 
nem tud venni — s így a rhombos sym¬ 
metria állandósítható. 
A heulandit e lelőhelyen sokkal gya¬ 
koribb ásvány, mint az epistilbit. Kris¬ 
tályai 1 cm-nyi nagyságot is érnek el ; víztiszták vagy fehérek, néha kissé 
halványsárgára színezve; a leggyakoribb kombinácziók az 1 . és 2 . ábrán 
(X. tábla) vannak előtüntetve. A megfigyelt formák a következők : 2 
c - {001} 
b = {010} 
m = { 110 } 
t = {201} 
s = {201} 
íc .= {021} 
u = {111} 
2. ábra. Epistilbit lievités után. 
A kristályok táblásak {010] szerint (melynek lapjain a kitűnő 
hasadás folytán gyöngyházfény észlelhető) és azonkívül kissé megnyúltak 
a {201} doma szerint; a prisma csak kis háromszögek alakjában jelenik 
meg; {021} és {111} csak igen elvétve észlelhetők finom sávok alak¬ 
jában. Általában a lapok felülete egyenetlen és ennek folytán nem jó 
reflexeket szolgáltatnak. 
Igen érdekesek a heulandit optikai viszonyai, a melyeket főkép 
1 Binne 1. c. 
2 A kristályok felállítása Dana : System of Mineralogy 1892. szerint történt. 
