5S4 
LOCZKA JÓZSEF 
volna s a meghatározás eredménye ennek következtében kétségessé vált 
volna. 
Ez az érez a bunsenlángot fakóra festi és a lángból kivéve fehér 
füstöt bocsát ki magából. A lángban igen könnyen megolvad, asbesten 
hevítve fekete maradékot hagy vissza, melyet a mágnes vonz. Zárt 
csövecskében hevítve könnyen megömlik, először egy fehéres-sárgás apró 
cseppalaku fellengület keletkezik és a kén benyomását teszi az észle¬ 
lőre. Ez után a fellengület után egy vereses fellengület következik, majd 
fekete pettyek mutatkoznak és végre alul a csövecske fenekén a feketés 
szürkés megolvadt tömeg. 
Zepharovich (Mineralog. Lexikon 1873. II. p. 156.) némely felső¬ 
bányái plumositról gyanítja, hogy antimonit volna. Ennek eldöntése 
végett az érczből egy próbát 25o/o-os nátriumhydroxyd-oldatba tet¬ 
tem. A szálak teljesen fényesek maradtak, színük nem változott; míg 
az ellenőrzés végett ugyanily oldatba tett antimonit-darabkák gyorsan 
fényüket veszítik és megvörösödnek. A felsőbányái plumosit tehát nem 
tartalmaz antimonito t. 
A kölönböző kémszerekkel szemben következőleg viselkedik ez 
az ásvány. 
Az ásvány egy próbáját körülbelül 8%-os káliumsulfid-oldatban 
hidegen félóráig, egy másik próbát ugyanily oldatban félóráig a víz¬ 
fürdőn kezeltem. Az érez sem a színét, sem a fényét nem vesztette el, 
de a leszűrt oldatok elbontása és a kénnek szénkéneggel való kioldása 
után a hideg oldatból a szűrőn gyenge sárga színeződés maradt vissza ; 
a melegített oldatból azonban már könnyen észrevehető vörhenyes nyo¬ 
mok maradtak a szűrőn. Mindkét esetben e nyomok sósavban (1 : 1) 
könnyen oldódtak ; csekélységük miatt az identitásuk nem volt meg¬ 
állapítható, de valószínűleg antimonsulfid nyomok voltak. 
Az ásvány konczentrált hideg kénsavban fényes marad és nem 
változik; melegítve és forralva kéndioxyd fejlődése mellett tiszta ol¬ 
dattá oldódik s a kiválott kén egy része cseppekben tömörül össze. 
Ha a kénsavban kevés érczet oldunk, úgy az oldat ibolyás veresesbarna 
színű lesz ; ha ellenben kevés kénsavval kísérletezünk, úgy az érez 
fehéres, a barnásba játszó csapadék keletkezése mellett elbomlik. Hideg- 
füstölgő salétromsavban az érezszálak pezsgés és vörösbarna gőzök fej¬ 
lődése nélkül lassanként megfehérednek ; az így megfehéredett szálak 
fényesek. Ha a savat erősen fölhigítjuk, a fehér szálak teljesen föl¬ 
oldódnak. 
Ha az érczet füstölgő salétromsavval melegítjük, akkor az fehér 
csapadék képződése mellett elbontatik ; ez a csapadék vízzel való hígí¬ 
táskor opalizálva oldódik. 
