90 
ZIMÁNYI KÁROLY 
IS, Otösbánya, Zakárfalva és Blndtbánya néhány ásványelö- 
for áldásáról. 
(V. tábla 1. ábra és a 19. szövegköziábra.) 
Az alább következőket az évek előtt és az újabban gyűjtött példa- 1 
nyok alapján közlöm. 
Otösbánya összehasonlítva a Szepes-Gömöri Érczhegység más vas¬ 
ércbányáival, a hol az előfordulási viszonyok hasonlóak, ásványokban 
elég változatos. 
A hematit mint „vascsillám“ a pátvaskőben gyakori, helyenként még 
nagyobb tömegekben is találják. Vereshegyhez (előbb Porács) közelfekvő 
külfejtések felső szintjein a limonit üregeiben kristályodott hematitra is 
bukkantak. Az apró (V 2 —1 mm.), lencsealakú rhomboéderçk az üregek 
falain ülnek; kísérőik a fehér vaskos kvarcz és a pátos, vagy leveles baryt 
Otösbánya ásványai közt ritka az arsenopyrit , az érczteléreken a 
sideritben, vagy kvarczban eddig még nem találták. Gyűjtött példányaimon 
a görbült- és rostozott-lapu kristályok a fedüpalára nőttek. 
Az ar agonit mint ágas-bogas „vasvirág“ a felső szinteken olykor 
szintén előfordul; a fehérszinüek mellett vannak világos zöldes-kékek is, 
a melyeknek szine rézsóktól ered. 
Bartels 1 a tur malin előfordulását Ötösbánya és Zakárfalva ércz- 
telérein kétségbe vonja, az előbbi helyről csupán a mellékkőzetből említi; 
újabban azonban magán az érczteléren (Grober-telér) is találták. 
Az 1916. év nyarán, gyüjtőutam alkalmával Böhm Ágost főmérnök 
úr egy nagyobb és egy kis kézipéldányt szíveskedett a Magyar Nemzeti 
Muzeum gyűjteményének átengedni. Mind a két darab a „ Grober “-telérről 
való; a vékony oszlopos és tűalakú kristályok túlnyomóan a fehér kvarczba, 
ritkábban a sideritbe vagy a mellette levő sárgás-fehér nagyszemü calcitba 
nőttek, sőt elvétve egyes turmalintűk a tetraédritben is vannak; kisérő 
ásvány még a chalkopyrit. A turmalin fekete, átlátszatlan, csak az 
egészen vékony tűk sötétbarna színnel kissé átlátszók; a végek csaknem 
mindig hiányzanak, ritkán végződnek r 1011 lapocskáival. 
A cinnabarit 2 leggyakrabban a felső szintek limonitján található; 
a melynek üregeit mint skarlátpiros por bevonja; a kisebb üregek néha 
telvék cinnabarit porral; ugyanazokon a darabokon olykor még a kisérő 
ásványokat u. m. tetraéclrit , chalkopyrit , pyrit , azurit és malachit is meg¬ 
találjuk. Ritkábbak a kristályos-leveles cinnabarit erecskéi vagy behintései 
1 W. Bartels, Die Spateisenstein-Lagerstätten des Zipser Comitates in Ungarn. 
Berlin. 1900. p. 64. 
2 Berg- und hüttenmännische Zeitung. Redig. von C. Hartmann. I. 1842. p. 246. 
