100 
Z1MÁNYI KÁROLY 
18, Pyrit TekerÖröl Hunyod vármegyében . 
(VI. tábla, 1—6. ábra.) 
Tekerő község határában a Felsőmagyarországi bánya- és kobómű 
részvénytársaság a Fericsel-hegy keleti oldalán kénkovandra dolgoztat; 
a következőkben leirt pyritkristályok innen származnak. 
Ennek a bányaterületnek geológiai és tektonikai viszonyait újabban 
Páley M . 1 saját megfigyelései alapján ismertette, munkájában térkép- 
vázlatokat és geológiai szelvényeket is közölt. 
A pyrit ércztömzs a mélység felé mindinkább keskenyedik; a nyugati 
oldalon, a hol a kvarczos kárpáti komokkővel határos, tiszta, vaskos, — 
ellenben a keletin, a hol a palával érintkezik, nagyon agyagos. Az ércz¬ 
tömzs szélén, a mellékkőzet felé az átmenet vagy fokozatos, vagy hirtelen 
(az id. h. 338. 1.) 
Benkő G. 2 a pyritet a Fericsel-hegy „Acre" nevű bányájából gyűj¬ 
tötte; a kristályok egy mállott, talkos kőzetben, részint szarukőben for¬ 
dultak elő; a megfigyelt alakok: a {100}, o {111}, e {210}, s {321}.' 
Az ércztömzs vaskos pyritjében a nagyobb üregek ritkák, a legszebb 
kristályok ezeknek falaira nőttek, nagyságuk 2—3 mm. és 10—12 mm. 
közt váltakozik; a kvarczba nőtt kristályok az 5—6 ínm.-t alig érik el, 
mig a szürke, laza agyagba sűrűn beágyazott kristályok még kisebbek. 
Ez az agyagos pyrit. is oly tetemes mennyiségben fordul elő a bányában, 
hogy termelése érdemes, és Alsó-Kénesden az iszapolás után a vaskos 
pyrittel együtt értékesítik is. Legközönségesebbek a pentagondodekaéderes 
kombinácziók, sokkal ritkábbak a hexaéderesek (VI. tábla, 1—3. ábra); 
ezen kivűl találni kristályokat, amelyekben az e {210} rostozott és az 
o(lll) sima lapjai körülbelül egyenlő nagyok, de ezek mellett még 
az ^ {211} ikositetraéder lapjai szintén jókorák, mig a hexaéderlapok 
kisebbek (VI. tábla, 5. és 6. ábra). Különben az egyszerű közép¬ 
kristályok sem ritkák, a melyeken e {210} és a {100} vagy e{210} és 
o (lll} csaknem egyensúlyban fejlettek ki. Az e {210} lapjainak erős 'és több¬ 
nyire durva rostozását az a {100} lapjaival való siirü ismétlődések 
okozzák; a hexaéder lapjai is többnyire erősen rovátkoltak. Az ikositetra- 
éderlapok simák, fényesek, de apró gödröcskékkel telvék, a melyekből a 
hexaédernek laprészletei tükröznek. A két tompább ikositetraéder és 
£{421} lapjai keskenyek, fényesek; némely kristályon s{321} lapjai 
[321:213] élek irányában nagyon finoman rostosak. (VI. tábla 4. ábra.) 
1 Pálfy M., Az Erdélyrészi Érczbegység bányáinak földtani viszonyai és ércz- 
telérei. (M. kir. Földtani Intézet Évkönyve. VIII. 1911. p. 333—341.) 
2 Orvos-természettud. Értesítő. Kolozsvár. IX. 1887. p. 220. és X. 1888. p. 200- 
