140 
Dr. HOJNOS REZSŐ 
gömbszerűvé vált, kopott felülete sem a Pethö említette spirális irányú 
pontozást, sem diszitést nem visel. Jól egyeztethető össze Oppenheim 1 2 
j\ t . Cleopatrae fajával, melyet a neogén és recens N. Josephinia Risso- 
fajjal hoz szorosabb kapcsolatba és hangsúlyozza azoknak későbbi neogén 
szerepét. A krétaszereplés tehát, tekintve töredékes voltát és némi eltor¬ 
zulását, valamint a kihajtott ajkak hiányát, csak nagy óvatossággal 
mérlegelhető. Lelőhelye : Konop. 
Schloenbach* felsorolásában a N. lyrata Sow. szerepel. 
37. Ampullina bulbiformis Sow. — Magas, hegyes spiráju házának 
varratvonalai éles befüződés tanúi; az utolsó gömbszerű kanyarulat keskeny, 
de hosszú szájrést zár körül. Az egyes kanyarulatok nem gömbölyűén 
határolódnak, hanem homorú süppedéssel csatlakoznak a következő kanya¬ 
rulathoz. Lelőhelye : Odvos, Konop. 
Fám. Actaeoniclae. 
38. Actaeonella D’Orb. és Trochactaeon Meek. — Ezzel a nemmel 
bővebben „Adatok a felsőkréta Trochactaeon-nem ismeretéhez“ ez. értekezé¬ 
semben foglalkoztam. Itt röviden csak annyit emlitek, hogy a nomenclatu- 
rában uralkodó zavart csak a franczia és német felfogás összeegyeztetésével 
lehet megoldani. Reuss, Stoliczka, Ghoeeat és Cossmann revisiói a kívánt 
eredményt nem hozták meg. Rendszerezési alapul, vizsgálataim alap¬ 
ján, még nem alkalmas sem a Reyrich hangsúlyozta embrionális kamara, 
sem az átmetszetek. 
Több ténynyel és kevesebb kombináczióval szolgálnak a mérési adatok. 
A méretek arányszámai bizonyos törvényszerűséget követnek ; ezek alapján 
egy typusba vonom össze mindazokat a fajokat, a melyeknél a magasság, - 
a szélesség és a spira-magasság viszonya állandó. Ezen az alapon a 
fiatal, eddig külön fajok gyanánt tárgyalt egyedek is jól magyarázhatók. 
A Trochactaeon nemet ezek szerint egy magas és egy alacsony spiráju 
typusra bontottam. Stoliczka Volvulina typusát (A. laevis D’Orb., crassa 
D’Orb.) pedig harmadikul állítom melléjük. Az eddig leirt fajok, mint 
variácziók volnának beilleszthetők. A méretek arányszámai jól konstatálható 
határok között mozognak. 
A már megjelent revisió keretein belül adott leírásokra itt nem 
terjeszkedem ki. Az első typusba azokat a formákat osztottam be, melyek¬ 
nél a spira-magasság a tényleges magasság egyharmada. Ide tartoznak 
e faunából : 
1 Oppenheim : Zur Kenntniss alttertiärer Faunen in Aegypten. (Palaeontographica, 
XXX. 1903.) 
2 Felolvastatott a Magyarhoni Földtani Társulatnak 1920. márczius 4-én tartott 
szakülésén, id. Lóczy Lajos, Szontagh Tamás és ifj. Lóczy Lajos hozzászólásával. 
