AZ ODVOS-KONOPI KRÉTAVONULAT GASTROPODÁI. 
143 
is fölülmúlja Choefat példányát. A spiravég görbülésének módjáról Sacco 
munkájának XX. kötetében az Amathionides sulcata Sacco ábrája ad közelebbi 
felvilágosítást, amely faj még a diszités formájában is némi közeledést mutat. 
Fám. Volutidae. 
42. Voluta (Voluthilites) septemcostata Forb. — Az irodalmi adatok 
gondos kritikáját Pethő gyakorolta Stoliczka, valamint Meek és Favre 
adatai alapján. A faj leírását és az egybevetéseket munkájának 130-ik 
lapján részletesen közölte. 
A Konopról gyűjtött PETHÖ-féle egyedektől csak abban különbözik, 
hogy orsóján nem található fel a három vízszintes redo, a külső bordá- 
zottság pedig némi közeledést mutat a V. occulteplicata Pethő fajhoz. 
A spira töredékes volta az igen jellegzetes összehasonlításokat nem engedi 
meg. A bordák az utolsó, alul kihegyesedő kanyarulat kétharmadán alul 
gyöngülnek és végül elmosódnak. A konopi példány magassága 3*2 cm, 
tehát nagyobb Pethő példányánál. Prthő a cserevicsi fekete, csillámos 
agyagmárgából (hypersenon). Stoliczka a délindiai Trichinopoly, cumati 
és arricullori senonból említi. Mindenütt ritka előfordulású. Lelőhelye : 
Konop (több töredék). 
43. Lyria crassicostata Stol. — Hosszúkásán ovális háza merőleges 
bordákat visel. A belső ajak elől két erős, mögötte számos gyengébb 
bordát visel. A bordás övét apró, szemcsés structuráju simább rész övezi. 
Jól azonosítható Stoliczka indiai példányával, csak nagyságban marad 
az indiai példányok mögött. Lelőhelye : Konop. 
Fám. Olividae. 
44. Ancillaria sp. — Deformált, közelebbről meg nem határozható 
töredék Odvosról. 
Fám. Mithridae. 
45. Mesorhytis Gasparini D'Orb. — Töredék Odvosról. 
Fám. Umbonidae. 
46. Teinostoma sp. -— Az utolsó csavarmenet töredéke, a melyen a víz¬ 
szintes barázdák lefutása jól láthatók. Rendszertanilag e nem fajainak 
helyzete még nem egészen tisztázott, mert a Vitrinella -, Adeorbis- és 
Helicocryptus-Í8L)ok bélyegeinek ismétlődése és az átmenetek egész sora az 
átnézetet zavarja. 
Konstatálható azonban, hogy a diszitő bordák egyenlő értékűek, nem 
emelkednek ki feltűnően a ház némi gyöngyházfényt eláruló domborulatá¬ 
ból és egyneműségük mellett még sűrű elhelyezésűek is, a mi az Acleorbis- 
nemtől jól elválasztja. Lelőhelye : Odvos. 
