ÁSVÁNYTANI MEGFIGYELÉSEK RECSKRÖL. 
149 
vehetően sárgásak és teljesen átlátszók. A rhomboéderlapok igen fényesek, 
a bázislapok, melyek sokszor egyenetlenek, kevésbbé. 
A whewellitet és ként tartalmazó dolomit-erecskék közvetlen szomszéd¬ 
ságában, a Recskrők szórványosan előforduló ásványként ismert 1 Sphalerit- 
nek néhány, csaknem fekete kristálytöredékét találtam az előbbiekben 
említett konglomerátszerű kőzetben bennőve. 
A „Középső-György“ táróból származó enargit, pyrit, quarcz és 
dolomitra vonatkozólag a következőket jegyezhetem meg: 
Az Enargit fennőtt kristályai nagy mértékben elváltozott, quarczosodott 
biotitamphibolandezit-, illetőleg szarukőben vagy az azokban előforduló 
kristályos enargit üregeiben néha magukban, legtöbbször azonban kristá¬ 
lyosodott pyrit és dolomit, ritkán még kristályosodott quarcz társaságában 
is fordulnak elő; gyakran apró pyrit-kristálykákkal vannak behintve. 
A főtengely irányában oszloposak, ritkán tűszerüek; az oszlopok néha a {1001 
lapjai szerint erősen lapultak. A normálisan kifejlődött és csak egyik végükkel 
fennőtt oszlopok 4 mm. hosszúságot és 2 mm. vastagságot érnek el. 
o 
Előzetes vizsgálatuknál oly alakokat találtam, melyek Recskről még ismeret¬ 
lenek voltak. 
Csillagalaku ikrek igen gyakoriak. 
A Pyrit -nek bevonatokat alkotó fennőtt kristályai rendszerint igen 
aprók és tökéletlenek, méreteik csak a mm. tört részeivel fejezhetők ki, 
ritkán azonban a 6 mm. -es nagyságot is elérik. A nagyobbak oktaéderes 
habitusuak s lapjaik legnagyobbrészt egyenetlenek. 
A Quarcz fennőtt, oszlopos és a főtengelynek csupán egy, vagy mind 
a két végén rhomboéderlapokkal határolt kristálykái 3 /4—IV 2 mm. hosszúak, 
igen tökéletesek, teljesen viztiszták és dolomiton vagy pyriten ülnek. 
A Dolomit-nük kristályosodott enargiton és pyriten ülő táblás kristályait 
csak ritkán határolják sík lapok ; a jól kifejlődött kristályok alakilag általában 
az előbb ismerteitekhez hasonlók. Chemiai összetételük ca. 0*04—0*04 gr. 
anyaggal végzett tájékoztató, nem teljesen exakt elemzés szerint igen közel 
áll a fennebb ismertettekéhez s azokéval, valamint a normális dolomitéval 
esetleg egészen azonos lehet. 
* 
• . i . , - I ■ 
1 F. y. Andrian: Jahrb. d. Geol. Reichsanst. Wien, 1868. XVIII. p. 520. 
