ÚJ-GUINEÁI MADÁR-GESTODÁK. 
D 
anyagot az Új-Guineához közel fekvő Am szigeteken és Waigëu szigeten 
gyűjtötték ; Fuhrmann leírásában valószínűnek mondja, hogy ez a faj egyes 
új-guineai papagály-félékben szintén meglelhető lesz. A BiRÓ-gyüjtötte anyag¬ 
ban tényleg sikerült is megtalálnom e fajt. Abból a körülményből, hogy a féreg 
4 papagályban volt jelen, arra következtetek, hogy ez a faj Új-Guineában 
és Fuhrmann adatai alapján, a szomszédos szigeteken is eléggé gyakori. 
Bár a lényeget illetőleg Fuhrmann leírása teljesen ráillik az általam 
e fajnak felismert férgek bélyegeire, mégsem tartom feleslegesnek, hogy 
egyes dolgokra röviden rátérjek. 
A legnagyobb példányok hossza 160 mm., legnagyobb szélességük 
2 mm. A nyaki rész hosszú, keskeny (0*4 mm. széles), az izek általában 
véve sokszorta szélesebbek mint hosszúak (1*8 mm. szélességű íz hossza 
0*2 mm.), a strobila hátulsó izei némileg keskenyebbekké (1*1 mm.) és 
hosszabbakká (0*54 mm.) válnak. A skolex átmérője 0*34x0*47 mm. A 
szívókák kerekdedek, átmérőjük 0*07—0*09 mm, a rostellum szélessége 
0*12—0*14 mm. A rostellumon kb. 240 horogból álló dupla koszorú 
látható, a horgok 0*0162 mm. hosszúak, a typikus Davainea-hovgókiól 
legfeljebb csak abban térnek el némileg, hogy hátulsó emelőkarjuk igen 
rövid. A szivókákon több sorban mintegy 160 horog foglal helyet; ezek 
hossza 0*008 mm. A skolex izomzata elég jól fejlett, a longitudinalis, 
transversalis és radialis izomcsoportokon kívül, különösen a dorsoventrálisan 
lefutó izomrostok érdemelnek figyelmet. 
A kiválasztó rendszer és a parenchyma izomzata nem tűntet fel 
különösebb eltéréseket. 
Az ivarnyílások egyoldalink. A mérsékelt tágasságú ivari kloakába 
szájadzó cirrusburok megnyúlt tojásdadalakú, hosszátmérője 0*2 mm, 
hátulsó végével csaknem a hosszanti kiválasztóedényeket éri el. A cirrus 
a vas deferensbe való folytatódása előtt kissé bunkószerűen megduzzadt, 
egész testén elég hosszú sertékkel borított, antiporalis végén pedig a 
cirrusburok falaihoz legyezőszerűen kifutó retraktorokkal bir. A vas deferens 
még a cirrusburkon belül lumenének némi kitágulása által egy vesicula 
seminalis interná-t alkot ; az átmenet a vas deferens és a vesicula semi¬ 
nalis között nem oly éles, mint más fajokban, pld. a továbbiakban leírt 
Davainea Bírói és Davainea polychalix új fajokban, a hol a vesicula 
seminalis interna egy jól körülírt ovális képlet alakjában tűnik fel. A 
cirrusburokból való kilépése után a vas deferens az iz elülső szélével 
párhuzamosan, számos kanyarulatot alkotva halad a középvonal felé, 
útjában mindenütt eléggé nagy (0*027 mm. átmérőjű) prostatasejtekkel 
sűrűn körülvéve. A herék az ovarium két oldalán 8—12-es csoportban, 
az antiporalis oldalon mindig valamivel nagyobb számban foglalnak helyet; 
számuk összesen kb. 20. 
