12 
Dr. KOTLÁN SÁNDOR 
6. Davainea macrorchida 1 n. sp 
(6—7. ábra.) 
Gazdaállat : Gyelopsittacus Edwardsii Oust. 
Lelőhely : Erima. 
Ebből az új fajból csak néhány skolexnélküli strobila-részl et állott 
rendelkezésemre. A belső szerkezet, a mellett, hogy a megszokott 
Davainea -typust matatja, egyes részleteiben az eddigiektől teljesen eltérő 
sajátságokkal bír, melyek alapján kétségtelen, hogy új fajjal van dolgunk. 
A legnagyobb töredék hossza (a fejlődésben levő uterussal) 45 mm. ; 
kifejlődött, teljes példányok hossza körülbelül 80—90 mm.-re tehető. 
Az első ízek 0*1 mm. szélesek és 003—0*04 mm. hosszúak, e méretek 
arányosan és fokozatosan nagyobbodnak, a legnagyobb szélesség 0*7 rnm.-t 
tesz ki, a mi mellett az ízek hossza 0*1 mm. A hátulsó, érett, petékkel 
telt ízek négyzetalakuak (0*4 mm. szélesek és 0*34 mm. hosszúak). 
A kiválasztó rendszer mindkét oldalon egy széles ventrális és egy ettől 
periferikusán elhelyezett keskeny dorsális edényből áll, a melyek mind¬ 
egyike megfelelő harántedények által az ellenoldalival összeköttetésben 
áll. Mindkét hosszanti vízedény törzs eléggé messze fekszik a laterális 
széltől, keresztmetszetben mind a kettő az ízek haránttengelyén csaknem 
egy vonalban, vagy legfeljebb a ventrális edény kissé a ventrális oldal 
felé eltolódva, található. Az izomtömlő igen erősen fejlett, különösen 
annak hosszanti rétegei. A belső hosszanti izomréteg 13—14, szorosan 
(AaxQo’g — nagy, o^^«? = here. 
