14 
Dr. KOTLÁN SÁNDOR 
oly módon, hogy a porális oldalon rendszerint egy, az antiporális oldalon 
pedig két egymás előtt fekvő, egymást ellapító here található. Ha egy 
ízben 4 here is előfordul, úgy mind a két oldalon találni két herét, melyek 
egyike kissé jobb- vagy balfelé van eltolódva. 
A vagina a cirrusburok mögött szájadzik he az eléggé tágas ivari- 
öbölbe, kezdeti része izmos falú s már a cirrusburok első harmadának 
magasságában hólyagszerűen kitágul ; folytatódásában keskeny, kanyaru- 
latos cső, mely az íz középvonalában egv apró receptaculum semmist 
alkot. Az ovarium a kétoldali herék által a középvonalban szabadon 
hagyott területen foglal helyet, kétoldalt a herék előtt csak vékony és 
rövid ágakat bocsát ki. Ugyancsak a középvonalban foglal helyet a göm- 
bölyded szikmirígy is. 
Minthogy e fajból csak kevésszámú töredék állott rendelkezésemre, 
az uterus fejlődését nem volt módomban metszetsorozatokban bővebben 
tanulmányozni. Teljesen érett ízek sem voltak jelen, úgy hogy a pete¬ 
tokok szerkezetét sem írhatom le. 
7. Davainea Bírói n. sp. 
(8—9. ábra.) 
Gazdaállat : Cyclopsittacus Maciluraithi Kórusén. 
Lelőhely: Sattelberg, 1899. IV. 29. 
Ez az új faj a papagályokban élő eddig ismert Davainea -któl első 
tekintetre is, az ízek tetemes dorsoventrális átmérője, tehát vastagsága 
által különbözik. A strobila. nem lapos, szalagszerű, hanem többé-kevésbbé 
hengeres. Sajnos, a rendelkezésemre álló anyagban nem sikerült teljes 
példányokat találnom, úgy hogy sem a férgek teljes hosszúságát, sem 
pedig a skolex szerkezetét nem adhatom meg. A nagyobbik nem teljes 
példány hossza 50 mm.; az elülső ízek 3 —4-szerte szélesebbek bosszú¬ 
ságuknál ; a hátulsó harmad ízeinek hossza csakhamar eléri a szélességet 
(1*5 mm.); az*érett, petékkel telt ízek szélessége 0'9 mm., nem sokkal 
kisebb a dorsoventrális átmérő. 
Mint már az ízek hengeres alakjából is következtetni lehet, a cuticula 
aránylag erős és vaskos, a parenchyma kéregállománya pedig igen széles. 
A dorsoventrális és transversális izomzat mérsékelten, a hosszanti izomzat, 
azonban annál erősebben fejlett. A hosszanti izomzat belső, eléggé széles 
rétegét a keresztmetszetben ovális alakú izomkötegek alkotják, melyek 
mindegyike 8—12 aránylag erős izomrostból áll, melyeken gyakran látni 
myoblastokat is ; a külső réteg az előzőkhöz némileg hasonló, de keskenyebb 
és kisebbszámú izomrostból alkotott kötegekből áll; az izomkötegek rost¬ 
jainak száma a suhcuticula felé fokozatosan csökken, majd csak egyes rostok 
