XIII. 
ANNALES MUSEI NATIONALES HUNGARICI. 
1915. 
ADATOK ROZSNYÓ ÁSVÁNYAINAK ISMERETÉHEZ. 
Zimányi Károly- tói. 
(XI—XIII. tábla és 6 szövegrajz.) 
BEITRÄGE ZUR KENNTISS DER MINERALE VON ROZSNYÓ. 
Von Karl Zimányi. 
(Taf. XI —XIII. und 6 Textfiguren.) 
Rozsnyón és vidékén jelenleg a rimamurány-salgótarjáni vasmű 
r.-társaság és a ntagy. kir. kincstár mondhatni csak vasérczre bányásztát. 
Legintenzivebbek a munkálatok a Sajó jobb partján emelkedő Ivágyó- 
hegyen, melynek többé-kevésbbé lencsealakú telérei epigenetikusak és 
a porphyroidpalák közt fekszenek. 1 A «Szadlovszky»-bánya egyes szint¬ 
jein előforduló kevés rézérczet válogatják ugyan és Csúcsomon is dolgoznak 
antimonitra, mindez azonban nem nagy jelentőségű, 
A régibb időkben kizárólag rézre, ezüstre és aranyra, a XVIII. szá¬ 
zad közepe táján már antimonra 2 is bányásztak, a vasércz pedig a hányókra 
került. Ez a fémbányászat a XVI. század közepéig virágzott, azon túl már 
ingadozott és lassanként hanyatlott. Aranyat az Ökörhegy Péter-Pál bá¬ 
nyájában még 1744-ben bányásztak, Rozsnyó és Berzéte közt a Sajó part¬ 
ján több helyen 3 pedig mostak is. Rozsnyó határában a pátvaskőtelérek 
kitöltéseiben, különösen ezek keresztezéseinél chalkopyrit és tetraédrit 
mellett csekély mennyiségben kobalt- és nikkelérczek is előfordultak, ame¬ 
lyeket a múlt század negyvenes és ötvenes éveiben kevés eredménnyel 
termeltek. Az egyik előfordulás a fürdőtől ÉK-re a Rossgang hegygerinczen 
levő Kengyel-, János- és Sámue 1-bányákban, a másik a Mária- 
Aloizia-teleptől É-ra a felső és alsó Aurélia-teléreken volt. 4 
1 Schaearzik Ferencz az id. helyen 438—447. és Földt.-Közlöny, 1902. XXXII. 
köt, 306. 1. 
2 V. ö. Maderspach L. dolgozatait az irodalmi jegyzék 14. és 15. sorszámai alatt, 
3 Eisele G. az id. h. 136. 1. és Maderspach L. Bányász, és Kohászati Lapok, 1879. 
XII. köt. 35. 1. 
4 Eisele az id. helyen 158. 1. és 283. 1. és Maderspach L. az id. helyen 52. 1. 
