558 
ZIMÁNYI KÁROLY 
Az idézett irodalomban az alábbiakban felsorolt ásványokról találunk 
említést, de a régibb dolgozatokban többnyire csupán az előfordulásnak 
rövid jellemzésével ; kimerítőbben ásványtani vagy kristálytani szem¬ 
pontból egynémely fajjal csak újabban foglalkoztak. 
I. Termés elemek: arany, higany, amalgam. 
II. Sulphídok : antimonit, sphalerit, cinnabarit, chalkopyrit, pyrit, 
kobalt- és nikkelérczek, arsenopyrit. 
III. Sulphosók : bournonit, tetraédrit. 
IV. Oxydok : kvarcz, cuprit, tenorit, hematit, limonit. 
V. Oxysók : siderit, malachit, azurit, tur malin, chryso kolla, baryt. 
Ezek közül a legismertebb és az ásvány gyűjteményekben legelter¬ 
jedtebb a kristályosodott baryt' (var. wolnyn), amelyet először Jonas 1 említ. 
A rozsnyói wolnynnak közelebbi lelethelye az ú. n. «Szőllőmál»-on a fürdő 
és a Kálvária közt fekvő Mária-Aloizia vaskőbánya. A telér kitöltése a fel¬ 
sőbb szinteken kvarczos barna vas ; ennek üregeiben és a limonit stalaktitjain 
ülnek a szépen kifejlődött és soklapú barvtkristályok. 2 Régente ezen a he¬ 
lyen fakóérczet és cinnabaritot is bányásztak (Eisele az id. helyen 281. 1.). 
A rozsnyói cinnabaritot többször említik, azonban áz előfordulás 
leírása és a kísérő ásványok után ítélve nem tartom kizártnak, hogy néhol 
alsó-sajói darabok is mint rozsnyóiak szerepeltek; így pl. Lévy A. 3 két pél¬ 
dányt (32. és 33. sz.) írt le Rozsnyóról, amelyek feltűnően hasonlítanak 
azokhoz, amelyeket az 1914. év nyarán a már hosszabb ideig felhagyott 
«Szt.-Háromság» higanybánya hányóin gyűjtöttem; csakhogy az enyéimen 
még kvarcz és kevés fakóércz is volt a calcitba ágyazva, amely utóbbi Rozs¬ 
nyóról nem ismeretes, csak Lévy említi az egyik (32. sz.) darabnál mint a 
cinnabarit kísérőjét. 
* 
A következőkben nehány újabb adatot közlök Rozsnyó ásványainak 
ismeretéhez; a Magyar Nemzeti Muzeum részére több ízben (1906, 1908, 
1913 és 1914 években) gyűjtött anyag .kevés kivétellel a «Szadlovszky»- 
bánya VII. és IX. szintjéről való. 
A porphyroidpalákba telepedett pátvaskő kisebb- vagy nagyobb- 
szemű; a kristályosodott ásványok a pátvaskő nem gyakori üregeinek 
falán többnyire lencsealakú, 3—4 mm nagyságú siderit-rhomboéderek és 
színtelen kvarczkristályok kíséretében ülnek. A sideri tnek nagyobb és sík- 
1 Az id. helyen 31. 1. A lelethelyet Schratjf tévesen Betlérnek mondja; az erre 
vonatkozó helyreigazítást lásd Természetrajzi Füzetek, 1879. III. köt. 13 f 1. 
2 V. ö. Franzenatj, Schratjf és Szecska y idézett dolgozatait. 
3 Description d’une collection de Minéraux etc. Londres, 1837. II. p. 384. 
