560 
ZIMÁNYI KÁROLY 
lapjai jól tükröznek, némelyek az [a : d] élek irányában gyéren, míg a 
tetrakishexaéder-lapocskák sűrűbben, de nagyon finoman rostosak (XI. 
táb. 2. és 3. ábra). Némely rhombtizenkettős lapon a két irányban húzódó 
rostozás az illető lapnak mind a két egyénhez való tartozását elárulja 
(XI. tábla, 3. ábra). 
Az imént felsoroltakon kívül nem ritkán erősen görbült, de jó fényük 
daczára biztosan meg nem határozható lapok is kifejlődtek. Az [110 : 101] 
övékben fekvő keskenyebb vagy szélesebb hexakistetraéderlapok ferde 
irányában rostosak (XI. tábla, 2. ábra), míg a két szomszédos rhombtizen- 
kettőslap felé görbült trigondodekaéder lapjai sírnák és {2íl}-nél tompáb¬ 
bak. A tetraédert egy állásban sem figyeltem meg. Sadebeck 1 2 és Becke^ 
megfigyelései szerint a görbültlapú alakok főképen a negativ oktansokban 
jelennek meg és v {951} kivételével a többi hexakistetraéder ugyancsak 
negativ. Ezek alapján a közelebbről meg nem állapítható, görbültlapú 
alakokat szintén negatívoknak tartom. 
Mérés 
n 
Számítás 
cl : d = (110) 
(101) = 
Ci 
O 
O 
1' 
30 
60° 
0' 
a = 
(100) = 
45 
3 
15 
45 
0 
a : h = (100) 
(410) = 
13 
47 ca 
3 
14 
21/4 
: g = 
(320) = 
33 
41 
4 
33 
41 % 
d : d = (110) 
= 
109 
26 
1 
109 
28% 
a : a = .(100) 
70 
41 
1 
70 
31 3 / 4 
Pyrit. 
A pyrit csak szórványosan fordul elő ; magános kristályai legtöbbször 
a pátvaskőbe, ritkábban a fakóérczbe nőttek. A vaskos chalkopyrit nagyobb 
üregeiben olykor pyritdrúzák vannak és ezekre mint későbbi képződés 
aprógömbös siderit taraj szerűen rátelepedett. 
A kristályok egyszerű hexaéderek, pentagondodekaéderek vagy ezek¬ 
nek kombinácziói az oktaéderrel, ritkán még s {321} alárendelt lapjaival. 
Az oktaéderes kristályok nem közönségesek, egyes példányokon közvet¬ 
lenül a hexaéderesek mellett fejlettek ki. Csak a kis lapok felülete síma, 
fényes, a nagyoké erősen rostos, görbült ; némely kristályon a pentagondo- 
dekaéderlapok a középen kissé megtörtek, mintha görbült lapú dyakis- 
dodekaéderekbe mennének át. Az oktaéderes kristályokon a triakisoktaéde- 
rek gyönge fényük miatt biztosan meg nem határozhatók ; a közelítő mé¬ 
rések: (111). (hhl) = 11° 35' ca, 12° 10' ca, 18° 13' ca, 19° 11' ca. {885}, 
1 Zeitschrift cl. deutsch, geolog. Gesellseh. 1878. XXX. p. 582. és 586. 
2 Tschermak’s Minera log. und petrogr. Mittheil. 1883. V. p. 457. és 1888. IX. p. 14. 
