MAGYARORSZÁGI PULMONATAK ANATÓMIÁJA. 
13 
Á széles, lapos, tágas uterus folytatását önállóvá válta után többé¬ 
ke vésbbé hengeres cső alkotja, mely az ivarnyílás előtt egyesül a penisszel. 
Tehát a Stylo mmatophorák ivarkészülékére jellemző, hogy hím és női ivar¬ 
vezetékük kezdetben egységes, azután szétválnak s végül ismét egyesülnek 
egymással, következésképen egyetlen ivarnyílásuk van. 
A női vezeték önálló részét ismét két részre kell osztanunk, a felső 
rész az ú.n. szabad petevezeték (vagy némely német szerző szerint uterus- 
nyak), a melyet én a hím vezeték megfelelő részének terminológiájával való 
párhuzam kedvéért petecsatornának nevezek ; alsó határát a párzó¬ 
táska (1. alább) beömlésének helye jelöli meg, míg e pont alá eső rész ahü- 
V e ly (vagina). A két rész pontos megjelölése azért szükséges, mert kölcsö¬ 
nös viszonyuk, hosszúságuk, alakjuk stb. az egyes fajok szerint változó 
s így jellemző. 
A női vezetékkel esetleg több járulékos szerv függ össze, jelesen a 
párzótáska, a nyálkamirigyek, a nyiltok s az ú. n. appendi culák. 
A párzótáskát (bursa copulatrix), rendesen receptaculum se-, 
minisnek szokták nevezni, azonban, mint Brüel kifejtette, az elnevezés 
nem felel meg a physiologiai viszonyoknak, mert a párzás alkalmával beléje 
juttatott sperma, illetőleg spermátophorok csak rövid ideig maradnak 
benne s innen csakhamar tovább vándorolnak a föntebb ismertetett és 
helyesen receptaculum semmisnek nevezett szervbe. Sok szerző, bár elis¬ 
meri ennek a terminológiának helyeslés jogos voltát, a burs át mégis re¬ 
ceptaculum semmisnek nevezi, azon a iCZÍmen, hogy az irodalomban ál¬ 
talánosan ez az elnevezés használatos s a helyes elnevezés alkalmazásával 
félreértésektől tart. Úgy vélem azonban, hogy ez. a szempont nem lehet 
irányadó, mert végtére is sokkal fontosabb a valódi physiologiai viszonyok¬ 
nak megfelelő elnevezés, melyhez nem kapcsolódik téves fogalom, s a mi 
ma szokatlan, holnap megszokottá válik, ha pedig pontosan megjelöljük, 
hogy melyik szervet mily néven nevezünk s az elnevezést következetesen 
használjuk, félreértés sem támadhat. 
A párzótáska legegyszerűbb alakjában egyszerű cső; tökéletesebb 
akkor, mikor vége megduzzadva tartály lyá öblösödik ki. A tartály 
egyszer élesen elhatárolódik a n y é 1 nek nevezett csőszerű résztől, máskor 
azonban az átmenet a két rész közt fokozatos, tehát pontos határuk sem 
vonható meg. A terminologia ebben az esetben ép oly határozatlan, mint 
pl. az e pi phallus említett esetében. A párzótáska nyelén igen gyakran 
vékonyabb vagy vastagabb, rövidebb vagy hosszabb, néha rendkívül 
hosszú, a nyélnél sokkal hosszabb, csőalakú függelék (diverticulum) 
ül, mely egyszer közelebb, máskor távolabb esik a nyél beömlésének a he¬ 
lyétől. A diverticulum által ketté osztott nyél két részének viszonylagos 
hossza nagyon különböző és jellemző lévén, rövid kifejezhetőség kedvéért 
