24 
SOÓS LAJOS 
nyével; végül a harmadik lebeny jóval hátrább található, kezdetben 
jobbra halad, azután majdnem hegyes ívben hirtelenül balra hajolva a 
nyelőcső baloldala mentén fut ventralis irányban. E lebeny az említett 
kanyarulat mentén összefügg a jobboldali mirigy baloldal felé haladó 
lebenyével s az összefüggés oly szoros, hogy a jobb- és baloldali mirigyet 
e ponton föltehetőleg nemcsak kötószöveti elemek kapcsolják egymás¬ 
hoz, hanem maguk a mirigyek függenek össze, úgy hogy a jobb- és 
baloldali mirigy voltaképen egységes képződmény s ez annál inkább való¬ 
színű, mert az összefüggés a hasoldalon is megfelelő' módon benső' a miri¬ 
gyek ez irányban haladó lebenyei közt. Szóval tulajdonképen nem két, 
hanem csak egyetlen mirigygyei van dolgunk, melyek azonban a mi¬ 
rigyvezetékek tanúsága szerint eredetileg párosak. 
A nyeló'csó' folytatása a gyomor, mely három részből áll, ú. m. eló- 
gyomorból, izmosgyomorból vagy zúzából és utógyomorból (apogaster, 
Gartenauer). Az elógyomor nagyon kicsiny s tulajdonképen nem más, 
mint a nyeló'csó tágulata. Annál nagyobb az izmosgyomor vagy zúza, 
mely körülbelül széles gyűrűalakú s mint már régen ismeretes, hatalmasan 
fejlett izomrétege van. Izomzata különösen jobb- és baloldalán hatalmas 
vastagságú, hol két eros, concavo-convex duzzanatot alkot, ellenben a 
középvonal mentén jóval gyengébb fejlettségű. Az izmosgyomor mögött 
a megnyúlt kúpalakú, nagyon vékony falú utógyomor következik, mely 
egyenletesen megvékonyodva a középbélbe megy át, az átmenet helyén 
ömlik a bélcsatornába a középbélmirigy hatalmas vezetéke. A középbél 
először is egy teljes körívet ír le a gyomor körül, azután pedig egy hatalmas, 
a gyomor mögött fekvő hurkot alkot, melynek végei nagyon közel hajlanak 
egymáshoz, íve azonban igen tág. A hurok után a rövid végbél következik; 
a végbélnyílás a lélekzóüreg nyílásán kívül, a pseudosi phonalis nyúlványtól 
jobbra fekszik. 
Ivarkészülék (2—8. rajz). Hímnósmirigye a középbélmirigy be 
van beágyazva s a hímnósvezeték két oldalán elhelyezett gömbded, tojás- 
dadalakú vagy többé-kevésbbé hengeresen megnyúlt acinusokból áll. líím- 
nósvezetéke kezdetben vékonyabb és egyenes lefutású, azonban csakhamar 
megvastagszik és kissé kanyargóssá válik. Ezen a részen ülnek a szabály¬ 
talanul elhelyezett, kisebb-nagyobb, gömbded, sokszögletű vagy hengeresen 
megnyúlt függelékek. Majd ismét meg vékonyodik, síma falúvá és egyenes 
lefutásúvá lesz s ilyen marad egészen kettéágazásának helyéig. Fehérje- 
mirigye alak és szerkezet tekintetében a L. auricular iá-év al egyezik meg. 
Petevezetékének felsó' része egészen lapos és sűrű gomolyba van össze¬ 
csavargatva (a rajzon szétfejtve van ábrázolva), mely gomoly szorosan 
hozzásímul a fehérjemirigy homorú oldalához, másrészt pedig a nidamentalis 
mirigyhez tapad oly szorosan, hogy e három szerv, vagyis a fehérje mirigy, 
