MAGYARORSZÁGI PULMONATAK ANATÓMIÁJA. 
35 
nak, csak elvétve találunk egy-egy bátortalan utalást. S ezen nem is csodál¬ 
kozhatunk, mert a biztos generikus elkülönítés czéljaira oly hiányos és oly 
bizonytalan adatok állottak rendelkezésre, hogy azokra szilárdabb épü¬ 
letet emelni valóban lehetetlen volt. Az európai Planorbis- okát, illetőleg 
azoknak egy részét rendszertani-anatómiai tekintetben eddig mindössze 
Lehmann (1. c.) vizsgálta meg, de a kinek összes adatai, mint már meg¬ 
említettem, revisióra szorulnak. A velük foglalkozó legutolsó dolgozat 
Büchner 1 tollából származik, a kinek valóban sok helyes adatot köszön¬ 
hetünk, de a kinek a műve más oldalról meglehetősen sok hibás és nagy 
általánosságban odavetett adatot tartalmaz, a melyek a legnagyobb óva¬ 
tosságra intenek. Buchner kiváltképen az annyira fontos ivarkészülékkel 
foglalkozott, azonban úgy látom, hogy pontosabban csak a párzószervet 
vizsgálta meg, mert a készülék egyéb részeire vonatkozó futólagos és a nagy 
általánosságok keretében mozgó megjegyzései arra engednek következtetni, 
hogy az ivarkészülék többi részét csak futólag tanulmányozta, illetőleg, 
hogy az igen nagy nehézséggel bonczolható apróbb fajok ivarkészülékét 
egyáltalában nem sikerült kikészítenie. 
így állván a dolog, csak természetes, hogy e csigák anatómiájának 
megismerésére egészen különleges gondot fordítottam. Jóakaratom elé 
gátat vetett ugyan az a körülmény, hogy a nálunk előforduló 13—14 faj 
közül Budapest környékén élő állapotban eddig csak hetet tudtam meg¬ 
szerezni, azonban a hét faj szerencsére hat különböző csoportba, illetőleg 
alnembe tartozik, t. i. olyan alnembe, a melyet a héj alapján különböztet¬ 
nek meg, úgy hogy csak 1, legföljebb 2 olyan csoport van még hátra, mely¬ 
nek képviselőjét nem vizsgálhattam. Az anatómiai vizsgálat eredménye 
röviden az, hogy a conchyliologiailag megállapított csoportok közt akkora 
anatómiai eltérések vannak, hogy azokat véleményem szerint generikus 
értékkel bíróknak kell tartanunk,vagyis az illető csoportokat önálló nemeknek 
kell tekintenünk. Az a körülmény, hogy — a mennyire eddigi vizsgálataim 
tanúságot tehetnek, — az anatómiai határok egybeesnek a conchy liologiaiak- 
kal, csak még jobban megerősíti álláspontomat. A Planorbis -ok nemeinek 
legfontosabb bélyegeit könnyebb áttekinthetőség kedvéért alább rövid 
tabelláris áttekintésben nyújtom. 
Mielőtt azonban ezt tenném, röviden összefoglalom a Planorbis- ok, 
illetőleg most már a Planorbidae-család közös jellemző bélyegeit. 
Bélcsatornájuk jellemző vonásai közül különösen kettőt kell kiemel¬ 
nem. Az egyik az, hogy nyálmirigyeik, egyetlen kivételt (Pl. corneus) le¬ 
számítva, hurkaalakúak, hasonlatosan a Physá-é hoz s e mirigyek a garat- 
1 Buchner, O., Beiträge zur Kenntnis des Baues der einheimischen Planorbiden. 
Inaug. Dissert. Stuttgart, 1890. 
3* 
