72 
SOÓS LAJOS 
kát, vagy legföljebb csak nagyon hiányosakat. A fősúlyt a rendszertanilag 
legfontosabb szervek, a radula és az ivarkészülék ismertetésére vetem, 
ellenben a többi szervekről, melyeknek szerkezetében sokkal nagyobb az 
egyöntetűség, csak helyenként emlékezem meg. Mielőtt azonban az egyes 
fajok ismertetésére áttérnék, egy megjegyzést kell tennem. Wagner idézett 
munkájában a régi ClausiliarnQmet több nemre, sőt négy alcsaládra osztja ! 
Ezt az eljárást azonban határozottan a legújabb rendszertani irányzat erős 
túlhajtásának kell tartanunk, melynek jogosságát semmiképen sem ismer¬ 
hetjük el. Mert kétségtelen bár, hogy a Glausiliák egyes csoportjai között 
tekintélyes anatómiai eltérések vannak, azonban alig hiszem, hogy sok 
malakologus akadna, a ki Wagneré hajlandó volna követni, mert a Clausilia- 
nemet annyi rendkívül jellemző, fölötte éles és határozott bélyeg tünteti 
ki, hogy generikus egysége jogosan meg nem bontható. Azért a Glausilia- 
nemet én is régi értelemben veszem, a melyen belül más malakologusokkal 
egyetértve kisebb egységeket, alnemeket vagy csoportokat különböztetek 
meg. A zárójelben lévő név ezt jelzi. 
Nem tárgyalom ezen a helyen a faunánkra oly rendkívül jellemző 
Æopia-alnem fajait, mert azoknak ismertetését külön dolgozatban szán¬ 
dékozom adni. 
1. Clausilia (Clausiliastra) fimbriata Rm. 
(46—48. rajz). 
Köpenyszervek. Köpenyürege nagyon mély, két teljes ka 
nyarulatnyi hosszú, köpenyében pigmentnek nyoma sincs. Veséje hegyes 
háromszögalakú, csúcsa ívesen jobbra hajlott, alapja egyenesen levágott 
s oly széles, hogy elfoglalja a köpeny üreg egész szélességét. Feltűnően nagy 
szívburka majdnem olyan hosszú, mint a vese. 
Bélcsatorna (46. rajz). Pharynxa csonka kúpalakú, radulzacskója 
kicsiny, kúpszerű. Nyelőcsöve meglehetősen hosszú, mely az oszlopizom 
mentén fut le, azután gyorsan kitágulva megy át a hengeres gyomorba, 
mely az ellentétes végén ép oly gyorsan megy át a középbélbe. A középbél 
egyenes folytatása a gyomornak s kezdetben azzal párhuzamosan fut, 
azután két erős, együttvéve S-alakú hurkot alkot ; a hurok első szára 
közelebb esik a szájnyíláshoz, míg a második az első mögött fekszik, az utóbbi 
hurok egyenesen átmegy a végbélbe, mely a hosszú köpeny üregnek meg¬ 
felelően körülbelül két kört ír le a tengely mentén, tehát egyenes vonalban 
haladó nyelőcső körül. A gyomor és a középbél jórészt be van ágyazva a 
középbélmirigy anyagába. Nyálmirigyei igen nagyok, körülbelül a nyelőcső 
fele hosszával egyenlő hosszúak, asymmetrikusak, mert a> baloldali jóval 
nagyobb a jobboldalinál. A két mirigy a dorsalis oldalon szorosan egymás- 
