MAG Y A B OE SZAG I PULMONATAK ANATÓMIÁJA. 
97 
véve sötétszürke színű; a többi lebenyekben szintén van kevés pigment, 
de a jobboldaliakban csak azoknak a bal széle mentén ; köpenyében szintén 
van, néha tetemes mennyiségű, nagyon finom szemcsékből álló és egyen¬ 
letesen elosztott festékanyag. Talpa három, éles határú pásztára osztott, a 
középső pászta szélesebb a szélsőknél, az utóbbiak az élő állaton kissé kékes¬ 
szürkék, a középső világossárga. Lélekzőnyílása aránylag nagyon elül, 
jóval a héjnyílás felső zuga és a jobboldali lebenyek előtt található. Az 
állat meglehetősen élénk. 
Köpen^szerveinek elhelyezése tekintetében a Vitrina 
Kotulae-n észlelhető viszonyoktól (1. a következő fajt) annyiban van eltérés, 
hogy azok kevésbbé fekszenek harántul, hanem jobban rézsut osan az 
állat főtengelyére, bal hátsó és jobb elülső irányban, továbbá abban, hogy 
húgyvezetéke hegyes szög alatt a végbél felé hajlik s nyílása a végbélnyílás 
mellett van; veséje megnyúlt ellipsisalakú, két vége tompán lekerekített; 
szívburka a vese háromnegyed hosszával egyenlő, szívkamrája feltűnően 
nagy és izmos, pitvara ellenben aránylag nagyon kicsiny. 
Bélcsatorna. Pharynxa hatalmas nagyságú, csonkakúp- vagy 
előrefelé erősen megnyúlt gömbalakú ; radulazacskója nagyon kicsiny, 
félgömbalakú duzzanat. Nyelőcsöve kezdetben vékonyabb, azonban csak¬ 
hamar erősen kitágul s lassan, egyenletesen átmegy a terjedelmes gyomorba. 
A nyelőcsőnek és a gyomornak a fala nagyon vékony. Nyálmirigyei nagyon 
laza összetételűek, nagyon hátul fekszenek a nyelőcső falán, következés- 
képén vezetékeik nagyon hosszúak; a jobboldali mirigy jóval nagyobb a 
baloldalinál. A bélcsatorna többi része a következő fajéval egyezik meg. 
Radula (75. rajz). Egy-egy félsorában 35—38 fog van. Középső¬ 
foga valamicskével nagyobb a szomszédos mellékfogaknál, háromhegyű, 
mesoconusa hosszú, ectoconusai sokkal kisebbek, de azért eléggé tekintélyes 
nagyságúak; mellékfogainak száma 11, szintén háromhegyűek, a belsőbbek 
ectoconusai nagyobbak, a kijebb esőké fokozatosan megkisebbednek, a 
11-ik fogon pedig már csak a nyoma van meg; a peremfogak száma 24—27 
között változik ugyanazon a radulán a szerint, hogy a legkülső, csenevész 
fogak közül hány van meg, sokkal karcsúbbak a mellékfogaknál, ectoco- 
nusuk sokkal magasabban, közelebb fekszik a mesoconus csúcsához, mint 
a mellékfogakon, a belsőbbek nagyobbak, a perem felé esők egyre kisebbekké 
válnak, a 31-ik fogtól kezdve az ectoconus és az alaplemez közt járulékos 
hegyek jelennek meg, s mivel a nagyságbeli különbségek a járulékos hegyek 
és a másik két hegy között csakhamar meglehetősen elmosódnak, a fogak 
külső oldala fűrészszerűvé lesz. A radula képlete : —j- ~ 
o o 
24—27 
2-7 ’ , 
Állkapcsa nagyon vékony, félholdalakúan hajlott s hosszában 
szabálytalanul barázdált, homorú oldalának közepén íves kidudorodás van, 
7 
Annales Musei Nationalis Hungarici. XV. 
