MAGYARORSZÁGI PULMONATAK ANATÓMIÁJA. 
113 
ismerete szempontjából, nyomát sem találtam, ellenben aránylag jól fej¬ 
lett párzótáska jelenlétét sikerült megállapítanom, melynek Ihering 
csak a nyomát lelte meg. Az én általam vizsgált valamennyi példány párzó¬ 
táskája hasonló fejlettségű volt, azonban nem lehetetlen, hogy vannak 
egyének, esetleg tájfajták, melyeknek e szerve fejletlenebb, a mi annál 
inkább lehetséges, mert a mint látszik, e nemnek vannak olyan fajai is, 
melyeknek párzótáskája egyáltalában nincs, Ihering 1 szerint legalább a 
brazíliai C. semen Uni -nek nincs. Az én vizsgálataim eredményei a párzótáska 
és a hüvely mirigyes részének hiánya tekintetében JACOBi-nak a japán 
G. tener-e n végzett vizsgálataival egyeznek meg, mert Jacobi szerint e faj¬ 
nak hüvelyén szintén nincsenek mirigyes elemek, ellenben eléggé jól fejlett 
párzótáskája van. 
Ihering szerint az ondócsatorna a penisbe «rövid, zömök, közepén 
átfúrt glanson át nyílik be.» Ez a leírás így nehezen érthető', azonban a rajz 
útbaigazítást ad, hogy tulajdonképen mit kell érteni Ihering szavain? 
A rajz szerint a hengeralakú penis hirtelenül, mintegy le csonkít va végzó'dik 
s vége félgömbszerűen benyomódott, a mi módon nem makk, hanem inkább 
præputiumszerû képzó'dmény jön létre, s már most ennek a bemélyedésnek a 
közepén nyílik Ihering szerint az ondócsatorna. Iherin G-nek ez az adata 
kétségtelenül téves, mert mint láttuk a penis egyenletesen megvékonyodva 
megy át az ondócsatornába. Bővebb megbeszélésre nem érdemes aprólékos 
részleteket figyelmen kívül hagyva még csak azt akarom megemlíteni, 
hogy Ihering a penist hosszú, hengeres csőnek rajzolja, mely az egész ké¬ 
szülék méreteihez képest feltűnően nagy, holott, mint említettem, a penis 
aránylagos kicsisége egyik jellemző vonása a szervrendszernek. 
Idegrendszer. Agydúczai nagyok, elülső-hátsó irányban erősen 
megnyúlt tojásdadalakúak, hátsó végüket rövid, széles agy pánt köti össze ; 
lábdúczai tojásdadalakúak, a középvonalban érintkeznek egymással. Pleu¬ 
ralis dúczai nagyon kicsinyek, a jobboldali gömded, a baloldali körülbelül 
háromszögalakú, a előbbi közvetetlenül az agydúcz mögött s kissé az alatt, 
az utóbbi pedig mindjárt a cerebro-pedalis connectivum mögött, az agy- és a 
lábdúcztól megközelítőleg egyforma távolságra foglal helyet. Mindjárt a jobb¬ 
oldali pleuralis dúcz mögött egy nagy dúcz foglal helyet, mely a jobboldali 
parietalis és a visceralis dúcz összeolvadásából jött létre ; ez a dúcz erősen 
jobbra tolódott. Az itt elmondottakból önként következik, hogy a jobboldali 
cere bro-ple malis, valamint ple uro-visceralis connectivum nagyon rövid, 
ellenben a baloldali ple uro-vis cera lis connectivum tekintélyes hosszúságú 
s ennek körülbelül a közepén található a különálló, nagyon kicsiny baloldali 
parietalis dúcz. 
1 Ihering, H., Die Gattung Hyalina. (L. c., p. 136). 
Annales Musei Nationalis H ungarici. XV. 
8 
