114 
SOÓS LAJOS 
V j a. «' r 
X. Pyr amidül a Fitz. 
Pyramidula rupestris Drap. 
(88 — 89. rajz). 
Köpenyszervek. Köpeny ürege nagyon mély, végigfut az utolsó 
kanyarulat egész hosszán. Veséje hátul szélesebb, előrefelé megvékonyodó, 
kiválasztó része a lélekzőüreg //g-ánál rövidebb, de ^-énél hosszabb; veze¬ 
téke a vesének egyenes folytatása, a köpenyüreg középvonalában fut végig 
s a lélekzőnyílástól kissé balra és valamivel a mögött nyílik. Szívburka nagy, 
a veáe kiválasztó részének % részével egyenlő' hosszú, pitvara igen nagy, 
vékony falú, kamrája kisebb, zömökebb, de vastagabb falú. Hesse 1 Wieg- 
mann egyik megjegyzését közli, mely szerint e szerző már felismerte, hogy 
à szóban lévő fajnak olyan veséje van, mint a Buliminus-okmûi , a Pupák -nak 
1 2 6 7 11 12 14 15 16 
88. rajz. A Pyramidula rupestris Drap, radulája. 
és a Basommatophoráknak s így nem sorozható a Patula- nembe, a melybe 
rendesen be szokták osztani. 
Bélcsatorna. Pharynxa megnyúlt, oldalról lapított tojásdad- 
alakú; radulazacskója nagy, hengeres, fölfelé kunkorodó. Nyelőcsöve vé¬ 
kony és hosszú, mely fokozatosan megvastagodva megy át a nagyon kicsiny, 
ívesen hajlott gyomorba. Középbele kezdetben vékonyabb, de hamarosan 
megvastagszik, a rendes kettős hurkot írja le s azután átmegy a végbélbe. 
Nyálmirigyei tömör állományúak, nagyon kicsinyek, a nyelőcsőnek mintegy 
Vg-ával egyenlő hosszúak, a hát- és hasoldalon egyaránt összetapadnak; 
rendkívül vékony vezetékeik hosszabbak a mirigyeknél. 
Radula (88. rajz). Egy-egy félsorában 16 fog van. Középsőfoga 
zömök, egyhegyű, annak a csúcsa is lekerekített ; mellékfogai kéthegyűek, 
számuk 6—7, a 7—8. fog táján kezd a mésoconus egyenlő nagyságú lenni 
az ectoconusszal, azért a peremfogak innen számíthatók; a peremfogak 
kifelé egyre kisebbek és alacsonyabbak lesznek, hegyeik száma pedig az 
ectoconus hasadása következtében egyre nő, úgy hogy a szélső fogak már 
fésűszerűek, a legkülsőnek már csak az alaplemeze van meg. A radula 
1 6—7 9—10 
1 + 2 
1 Hesse, 1. c., p. 58. 
