118 
SOÓS LAJOS 
van az alább ismertetendő másik Patwio-fajnak is ; a mirigy ívesen hajlott, 
a pote-ondóvezeték felé eső vége hengeres, azonban homorú oldala fokoza¬ 
tosan 4a possa válván, előbb félhengeressé, a distalis vége felé pedig egészen 
lapossá desz j színe fehér vagy sárgásfehér s meglehetősen nagy acinusokból 
áll. Pete-öndóvezetéke kevéssé ; tágas, lapított, egyszer egészen síma, 
máskor kissé ránczos ; a prostata keskeny sávként fnt végig az uterus falán. 
Petecsatornája és hüvelye egyaránt széles, lapított, megközelítőleg egyforma 
vastagságú, az előbbi rövjdebb az utóbbinál. Párzótáskájának nyele nagyon 
hosszú és vékony, vége tojásdadalakú tartálylyá duzzadt meg, a nyélnek 
nincs függeléke. Penise benyílásához közelebb vékonyabb, vége felé lassan, 
bunkószerűen megvastagodó, a vékony, eléggé rövid ondócsatorna a végén 
nyílik beléje. A penis hosszú visszahúzóizma a végén, az ondócsatorna be- 
ömlésénéi tapad. A jobb szémtaftónyél visszahúzóizma a penis és a hüvely 
közt halad át. 
E faj anatómiája egészen a legújabb időkig ismeretlen volt s csak két 
év előtt közölt Hesse 1 a^ Schmidt Adolf és Wiegmann hagyatékában 
talált jegyzetek és rajzok alapján ivarkészülékére vonatkozó adatokat. 
Schmidt följegyzése egyetlen sor, ellenben WiEGMANN-é tökéletes leírás. 
Adatai az én megfigyeléseimmel, egv pont kitételével, megegyeznek. Wieg¬ 
mann szerint ugyanis az állatnak «két, hengeres zacskóból» álló ondótáskája 
van; ellenben én csak egyet tudtam találni,s nem is hinném,"hogy Wiegmann 
adata nem valami tévedésen alapulnadScÜMiDT és Wiegmann adatai közt 
az az eltérés, hogy Schmidt szerint a párzótáska nyelének diverti culuma 
van, Wiegmann szerint ellenben nincs. Az én megfigyelésem Wiegmann- 
évab egyezik, s mint Hesse megjegyzi, nem is valószínű, hogy Patula-ia) 
ivarkészülékének diverticuluma légyen. 
Idegrendszer (98. rajz). Dúczai mind önállóak és jól megkülön¬ 
böztethetők. Agydúczai nagyok, tojásdadalakúak, hosszú idegpánt köti 
össze őket egymással. Lábdúczai szintén nagyok, háromszögalakúak, a 
középvonalban szorosan egymáshoz simulnak, a cerebro-pedalis connecti- 
vumok hosszúak, vékonyak. A baloldali pleuralis dúcz nagyon kicsiny és 
szorosan egymás mögé és erősen a baloldal felé lévén tolódva, a megfelelő 
lábdúcz mögött foglalnak helyet (98. rajz, a), s míg a cerebro-pleuralis con¬ 
nectivum eléggé hosszú, addig a ple uro-pedalis rendkívül rövid ; a baloldali 
parieto-visceralis connectivum nagyon hosszú, a nyelőcső alatt áthúzódik 
egészen annak a jobboldalára s ott éri el a hosszú, tojásdadalakú zsigerdúczot, 
mely e szerint a nyelőcső jobboldala mellett fekszik; a kicsiny, háromszög¬ 
alakú jobboldali pleuralis dúcz mindjárt rézsutosan hátra és lefelé az agy- 
1 Hesse, P., Zeichnungen aus Adolf Schmidt’s Nachlass. (Nachrbl. D. Maiak. Ges., 
47. Jg., 1915, p. 18). 
