124 
SOÓS LAJOS 
sem nyiltokja, sem nyálkamirigye nincsen. Tehát ebben az esetben egy olyan 
fejlődési sorozattal állunk szemben, melynek egyik végét a magasabbrendű 
Helicidákra jellemző szervekkel, nyilzacskóval és nyálkamirigyekkel bíró 
alakok foglalják el, a másik végét pedig olyan faj, melynek ivarkészülékén 
ezek a járulékos szervek nincsenek meg. A logikus eljárás mindenesetre az 
volna, hogy ez utóbbit szintén külön nemként válaszszuk el. Feltűnő, hogy 
Hesse, bár, ha közvetve is, neki volt alkalma a H. diodonta anatómiáját 
először megismertetni, az elkülönítést nem hajtotta végre, a miben bizonyára 
minden elismerésre méltó óvatossága vezette, mert hiszen a kezébe került 
vázlatos rajz és pár soros följegyzés nem nyújtott neki biztosságot az eset¬ 
leges elválasztásnak alapjául szolgáló bélyeg állandóságát illetőleg. Nekem, 
számos példány megvizsgálása alapján, alkalmam volt meggyőződni róla, 
hogy ez a bélyeg teljesen állandó s így elégséges alapot nyújt esetleges nem¬ 
beli elkülönítésre, annál is inkább, mert e faj lapos, de be nem mélyedt 
tekercsű, nem tarajos, nagyon tág köldökű háza révén is eléggé élesen elüt 
a többi Helicodonta fajtól. 
XIII. Fruticicola Held. 
1. Fruticicola Lubomirskii Slós. 
(98 — 99. rajz). 
Köpenyszervek. Köpenyürege az utolsó kanyarulat % részé¬ 
vel egyenlő hosszú. Köpenye teljesen fehér, pigmentnek nyoma sincs benne. 
Veséje hátul széleseb és ívesen lekerekített, előrefelé megkeskenyedő s 
szintén ívesen végződő, körülbelül a köpeny üreg felehosszával egyenlő¬ 
hosszú. Szívpitvara a vese felehosszánál rövidebb. 
Bélcsatorna. Pharynxa tetemesen megnyúlt, bunkóalakú ; 
radulazacskója kicsiny, fölfelé kunkodoró. Nyelőcsöve kezdetben nagyon 
yékony, azonban hamarosan tetemesen kitágul s még a szokottnál is bizony¬ 
talanabbul határolódik el a gyomortól, melynek csak a distalis vége tágul 
ki észrevehetőbben; a középbél a rendes kettős hurkot írja le. Nyálmirigyei 
tömör állományúak, meglehetősen rövidek, a baloldali háromszögalakú, 
melynek csúcsa hátrafelé néz, jóval kisebb a széles, hengeralakú jobboldali 
mirigynél; a két mirigy a nyelőcső fölött szorosan egymáshoz tapad, az 
alatt ellenben nagyobb köz választja el őket egymástól ; a mirigyek nagyon 
hátul fekszenek, a gyomorhoz közelebb esnek, mint a pharynxhoz, azért 
vezetékeik nagyon hosszúak. 
Állkapcsa nagyon vékony, erősen, ívesen hajlott, sárgásszínű, 
16—17 nagyon vékony, ránczszerű lemezzel fegyverzett. 
Radula (98. rajz). Egy-egy félsorában 20—21 fog van. Középsőfoga 
