180 
SOÓS LAJOS 
zacskója hengeres, meglehetősen hosszú, ívesen erősen fölfelé kunkorodott. 
Nyelőcsöve hosszú, kezdetben nagyon vékony, közepe táján erősen, orsó- 
alakúan megvastagodott, majd ismét megvékonyodik s lassan újból ki¬ 
tágulva megy át a gyomorba. Gyomra aránylag kicsiny, ívesen hajlott, erős 
falú. Közép- és végbele a szokásos szerkezetű. Nyálmirigyei meglehetősen 
rövidek, a nyelőcsőnek mintegy a negyedével egyenlő hosszúak, laza állo¬ 
mányúak, lazán összefüggő lebenyekből állanak, a nyelőcső orsóalakúan 
megvastagodott részének elején helyezkednek el, a hátoldalon szorosan 
egymáshoz tapadnak, a hasoldalon ellenben nagyobb köz választja el őket 
egymástól; vezetékeik nagyon hosszúak. 
Állka pesa nagyon erős, vastag, sárgás¬ 
barna, négy erős bordával fegyverzett. 
Ka du la (104. rajz). Egy-egy félsorában 
32 fog van. Középsőfoga karcsúbb, kisebb a 
szomszédos mellékfogaknál, egyhegyű; mellék¬ 
fogainak száma 13—14, a belsők egyhegyűek, 
az 5—6-iknál kezd megjelenni az ectoconus, 
O 08 SB 
27 26 16 9 1 
104. rajz. 105. rajz. A Campylaea cingulella 
A Campylaea cingulella Rm. radulája. Rm. ivarkészüléke. 
mely kezdetben rendkívül kicsiny, alig észrevehető; a 14-iknél kezd 
hasadni a mesoconus, a 20-ik táján pedig az ectoconus is, mi által a 
szélső peremfogak négyhegyűekké lesznek, azonban mivel az ectoconus 
nem mindig hasad két ágra, a külső peremfogak egy része is háromhegyű 
lehet, viszont néha a mesoconus kétszer hasad s így a peremfog négy¬ 
hegy ű lehet akkor is, ha az ectoconus nem hasad. A radula képlete : 
1 18-14 18—19 
1 + 1—2 + 3—4 ’ 
Ivarkészülék (105. rajz). Hímnősmirigye több, nagy és nagy¬ 
számú acinus alkotta bojtból áll, melyek legyezőszerűen helyezkednek el a 
hímnősvezeték végén. Hímnősvezetéke kezdetben vékonyabb és egyenes 
lefutású, majd egy kis darabon erősen kitágul s egyben erősen kanyargóssá 
válik, vége pedig hirtelenül ismét erősen megvékonyodik. Ondótáskája a 
fehérjemirigy felületén helyezkedik el, hatalmas nagyságú, hengeres, fala, 
