9 
ett par verst vester om Wastila N 60° V (VNV—OSO). 
Stupningen ar i norra halften af skiktsystemet vertikal, i 
sodra 80—70°, narmast gneisen 60° mot norr. 
Skifferbildningen i Orihvesi soclten. Denna stracker sig 
fran Saynejoki omkr. % mil soderut, och har salunda half- 
ten sa stor utstrackning som skifferbildningen i. Langelmaki, 
hvilket lemnar ett stod for den ofvanfor anforda asigten be- 
traffande den sistnamndes lagringsform: har (i Orihvesi) har 
man nemligen att| tanka sig hela skiktsystemet upprest och 
staldt pa kant. Till sammansattningen ar den dock nagot 
skiljaktig fran den i Langelmaki. Vid Saynejoki antraffas 
lev skiffer, pa sina stallen qvarzitski fer, derefter foljer glim- 
merskiffer , sedan chloritskiffer med bojd skiffring samt derpa 
glimmerskiffer, som genom upptagande af faltspat ofvergar 
i gneis. Strykningen ar har likasom i Langelmaki, pa an- 
dra sidan om Langelmavesi, i det narmaste O-V-lig samt lut- 
ningen 80°—90°. Pa flere stallen traffar man storre eller 
mindre gangar af en gra, skiffrig faltspatsporfyr, som ofta 
har en sa forvillande likhet med gneis. ja nagongang afven 
med skiffer, att man vore bojd for att anse den hora till sjelfva 
skifferformationen, om ej lagringsfdrhallandena afvensom de 
i densamma har och der inbaddade smarre fragmenterna af 
verklig skiffer, samt slutligen den mer eller mindre tydligt 
porfyrartade strukturen, harrorande af sma kristaller af en 
karakteristisk fiirglos faltspat, skulle utvisa, att dessa gang- 
bildningar utgora delar af den stora granitporfyrformationen. 
Denna upptrader bade norr och soder om skifferterran- 
gen, hojande sig betydligt derofver, dock med ganska olika 
utseende. Den nordliga porfyrbildningen har narmast till 
skiffern en felsitisk, nagot skiffrig grundmassa, hvari sma 
brunroda orthoklaskristaller aro inbaddade. Langre norrut 
narmare syenitgraniten, som upptrader vid Orihvesi by, ar 
