7 
202) uppgifves rapakivi. Sjelf liar jag vid Jyvaskyla funnit 
en syenitgranit, delvis nagot porfyrartad, men for ofrigt all- 
deles analog med den i Langelmaki, afvensom derjemte en 
porfyrartad granit, tydligt skild fran foregaende. Hvardera 
forekomma saval i fast klyft som afven, mer eller mindre 
modifierade, i form af flyttblock, hvilket utvisar, att samma 
bergarter afven] forekomma NNW om denna trakt. Gra- 
niten fortsattes dels med dels utan hornblende anda till Sa- 
kari. Vid norra stranden af Leppavesi ar bergarten en hogst 
karakteristisk granitporfyr med stora faltspatskristaller. Fran 
Pernasaari till Isooksala ar bergarten ater syenitgranit in- 
neslatande de morka konkretions-artade fragmenter, bvilka 
aro sa karakteristiska for den i sydvestra Finland forekom- 
mande syenitgraniten. (Geogn. Iakt. 1. c.). 
Jag har har velat anfora dessa fakta for att visa den 
stora utstrackningen af den formation, som jag sammanfattat 
under det generella namnet granitporfyr, och hvilken ogon- 
skenligen varit orsaken till uppresningen och metamorfosen 
af den i Langelmaki forekommande skiffer-bildningen, sasom 
bland annat adagalagges af dess finkorniga och streckade 
struktur pa gransen mot denna. Skifferbildningen bestar af 
oinvexlande glimmerrikare- och glimmerfattigare skiffer (h/Km- 
me-r- och qvarzitskiffer). Denna omvexling rojer sig redan 
i de yttre terrangfbrhallandena, i det att den forra, sasom va- 
rande af losare beskaffenhet och salunda lattare utsatt for 
forstorande inverkningar, bildar dalder, den sednare ater, till 
folje af sin hardare konsistens, upphojningar. Stundom, fo- 
retradesvis i midten af aflagringen, ar glimmerskiffern ersatt 
af lerskifer; qvarzitskiffern ofvergar ater pa sina stallen i 
qvarzit. Glimmerskiffern innehaller icke sallan sma grana- 
ter i ikositetraederform, eller i kombination af denna och 
dodekaedern med den forra sasom radande form, hvilket ut- 
