4 
gisk karakter; och vid en af mig foretagen resa genom syd- 
vestra Finland (Geogn. lakttagelser i sydvestra Finland; Bi¬ 
drag till kannedom af Finlands natur och folk, 11 liaft. p. 
79 o. f.) har jag funnit skiffern i denna del af Finland bilda 
spridda terranger, atskilda fran hvarandra genom mellanlig- 
gande gneis och gneisgranit. Huruvida nu dessa skifferbild- 
ningar utgora integrerande delar af gneisformationen eller 
verkligen aro i geologiskt hanseende derifran skilda, lycka- 
des jag ej under denna resa utrona. Jag har dock seder- 
mera i detta afseende anstallt ytterligare undersokningar 
samt genom upptagna profiler kunnat ofvertyga mig om, att 
de egentliga skifferbergarterna i sjelfva verket bilda en fran 
gneisen skild formation. Bevis harfor skall lemnas i det 
foljande, hvarvid de sarskilda skifferterrangerna aro beskrifna 
i den ordning, hvari de blifvit af mig undersokta. 
Skifferbildningen i Langelmdki socken. Enligt Westling 
(1. c. se Holmberg, Mater, etc. p. 134) stracker sig mellan 
Tounu hemman och Wastila by en skiffergordel af en half 
mils bredd, pa sodra sidan begransad af en gra, norrut ater 
af en rod gneis. Den forstnamnda hor i sjelfva verket till gneis¬ 
formationen; den genomdrages af pegmatitgangar, hvilka icke 
forekomma i skiffern, samt ar, efter hvad jag funnit vid Sil- 
lanpaa torp, discordant lagrad mot denna (se fig. 1), i det 
att den skiljer sig fran densamma saval i anseende till stryk- 
ning som fall. Harigenom ar saledes skifferns karakter af 
en egen geologisk bildning tydligen adagalagd. 
Den s. k. roda gneisen har deremot intet annat gemen- 
samt med gneis an dess skiffriga eller rattare streckade 
struktur, harrorande af de lineart stallda glimmerfjallen. 
Den ar derjemte mer eller mindre tydligt porfyrartad till 
folje af sma faltspatskristaller, afskilda i den finkorniga 
grundmassan, och visar sig saviil harigenom, som isynnerhet 
