119 
o. s. v. — De lappska fjalien bilda salunda icke nagra egent- 
ligen sammanhiingande bergskedjor, ehuru t. ex. Muotkatunturi, 
Viipastunturi ocb Hammastunturi visserligen samla sig pa 
den srnaningom uppstigande vail, i hvilken medelfaltet hojer 
sig ofver laglandet, utan besta fastmer af bergsgrupper, som 
bildas af en storre eller mindre mangd afrundade stundom 
langstrackta kupper till 800' a 1200' hojd uppstigande ofver 
medelfaltets plata. Detta ar afven och isynnerhet fallet med 
den s. k. Saari- eller Suoloselka-landtryggen, langs hvilken 
gransen fortloper mellan Enare och Sodankyla: i dess ostra del 
finna vi visserligen fjallgrupperna Rautustunturi och det egentl. 
Saariselka, men derifran vesterut bestar den blott af en jamfo- 
relsevis lag skogbevuxen hojdstrackning eller liogmosse mellan 
Ivalo och Kitinen, pa hvilken liar och der uppstiga enstaka 
hojder och kupper af nagra hundra fots liojd 19 ). — Vesterut 
hojer sig Enare och Utsjoki Lappmarkers medelfalt smaningom 
1J ) Om denua mellan Sodankjla och Enare befintliga landtryggens 
eller vattendelarens verkliga natur hyste man lange och val alldeles orik- 
tiga forestallningar, alltsedan A. J. Sjogren (Anteckningar om forsamlin- 
garna i Kemi Lappmark. Helsingfors 1828, sid. 145) skildrat „den un- 
gefar 1 mil breda, ofverst af idel kala klipp- och stenmassor hestaende 
Enari fjiillryggen 11 , ehuru redan langt forut den celebre Wahlenberg (Geo- 
grafisk och ekonomisk heskrifning om Kemi Lappmark, Stockholm 1804 
sidd. 8, 40 o. 63) efter egen askadning och med sin vanliga noggranhet 
beskrifvit den samma sadan den verkligen ar. J. Fellman (Anm. ofver 
Anteckn. om Kemi Lappmark af A. J. Sjogren, Suomi 1846 sidd. 99 o. 
104) korrigerade sedermera Sjogrens vilseledande uppgifter och afven 
G. Rein (Geograf. o. statist, notiser om Uleaborgs Ian. Suomi 1846 sid. 
"71. — Statist, teckning af Storfurstendomet Finland 3 uppl. I. Helsing¬ 
fors 1853, sid. 17. — Materialier till utredande af Finlands statistik. II. 
Lleaborgs lan i Bidr. till kiinnedom af Finlands natur och folk, utg. af 
Finska Vet. Soc. X. sid. 23) har i sina arbeten foljt Wahlenbergs och 
Fellmans beskrifningar, sa att man numera ater ar pa ratt med sakfor- 
hallandet. 
