120 
i Norska Finmarkens fjallvidd, som enligt T. Dahll 20 ) ligger 
1000' a 1500' ofver hafvet med enskilda fjallgrupper af omkr. 
3000' hojd. 
Betraffande ater dess hydrografi, bar man latt att orien- 
tera sig inom detta omrade, da man betraktar Landtmateri- 
kontorets nyligen fullandade generalkarta ofver Finland; ostra 
delens rikedom i motsats till vestra delens fattigdom pa sjoar 
och trask ar det mest i ogonen fallande och star naturligtvis 
i ett visst reciprokt forhallande till omradets orografiska ka- 
rakter. Nagra meddelanden skall jag dock tillagga om de 
af mig beresta elfvarna. 
Hvad da forst betraffar gransfloden mot Norge, sa flyter 
den under namn af Skietschemjok till en borjan mera lugnt 
genom ett lagre grusfalt med bergshojder pa 1 a 2 versts 
afstand, men derefter i sitt mellersta lopp inklamd mellan 
de tvarbrant stupande bergvaggarna af vestliga utskott Iran 
Skietschemoaivi, hvarunder den besviiras af talrika, stundoni 
mycket stenbundne forsar; i dess nedre lopp uppstiga bergs- 
hojderna ater forst pa nagot afstand, elfven vidgar sig och 
flyter lugnt till sitt sarnmanflode med Anarjok, som numera 
utgor griinsen. Nagot nedom dessa elfvars forening bildar 
Anarjok ett betydligare fall, Porttikoski, men eljes flyter den 
under sitt ofre lopp stilla genom ett flackt sandfalt; elfdalen 
ar derunder ganska vid och begransas forst pa flere versts af¬ 
stand af langsamt uppstigande, lagre bergshojder. Nagra 
smarre och en betydligare fors, Kongas, mota visserligen ne- 
danom Uopionsuu, men eljes tiro forhallandena enahanda 
anda till trakten omkring Jorgastak, hvarifran elfven fort- 
loper i slingrande bugter mellan hoga sand- och grusbankar, 
som pa bada sidor och ej alltfor langt afstand begransas af 
*°) Th. Kjerulf: Stenriget og Pjeldlseren. 2:den Udgave. Kristiania 
1870. sid 276. 
