125 
obetydligare forsar, sasom Ritakoski, Hammaskoski vid Nul- 
kamukka, Toloskoski och slutligen Alakoski, hvarefter elfven 
alltmer vidgar sig stundom till langa och breda lugnyatten 
med sma grasbevuxna holmar, flyter i mangfaldiga krokningar 
lugnt genom ett vidstrackt och laglandt sandfalt, samt ut- 
mynnar slutligen i sydvestra andan af Inarisjo. — Denna ar 
serdeles rik pa bergbundna eller steniga oar. holmar och 
klippor. 
Efter att salunda ha kastat en flygtig blick pa omra- 
dets orografiska och hydrografiska forhallanden, kunna vi nu 
skrida till ett narmare betraktande af de geologiska och be- 
gynna da med 
Den fasta bcrggrmidens beskaifenhet. 
Yid fraga orn den fasta berggrunden inom Finska Lapp- 
marken, bor jag forutskicka den allmanna anmarkningen, att 
densamma pa langt nar icke ligger sa ofta blottad och 
tillganglig for iakttagelser, som man mojligen vore benagen 
att antaga. Saval inom laglandets som medelfaltets omraden 
betackes den tvartom af yidstrackta mer och mindre magtiga 
sand- och grusaflagringar, och trader i dagen blott der dessa 
blifvit i nagon betydligare mon genomskurna af de eroderande 
vattendragen, elfvar och backar, eller har och der langs in- 
sjoarnes strander. Och likasa ser man bergytan mera sallan 
ftamsticka genom det tunnare gruslager, som ofverallt be- 
tacker fjallhojderna ej sallan anda upp till de i allmanhet 
afrundade bergkuppernas toppar. Nar det saledes galler att 
bestamma de skilda bergarternas eller formationernas utbred- 
Illn gi har man har likalitet som eller ofta t. o. m. i annu 
mindre grad an mangen annanstades tillfalle att folja dem 
1 faltet, utan maste taga sin tillflygt till kombinationer mellan 
