126 
iakttagelser fran stundom vidt skilda punkter, for att salunda 
atminstone ungefarligen kunna utrona deras granser. Storsta 
svarighet erbjuda harvid de massiva bergarterna, hvilka i sin 
utbredning visa de mest vexlande gransforhallanden; bos de 
skiktade bergarterna har man deremot uti lagrens strykning 
en lika vigtig som tillforlitlig antydning i omformaldt han- 
seende. Da nu det sistnamnda slaget af bergarter intager 
nastan helt och hallet det ornrade, hvarom bar ar fraga, 
saml dessutom, sa vidt mina hittills anstallda undersokningar 
adagalagga, visar en synnerlig regelbundenhet i lagrens stryk- 
ningsforhallanden, har det synts mig instruktivt och anda- 
malsenligt, att med ledning deraf forsoka grafiskt askadlig- 
gora de resultat, hvartill mina iakttagelser leda i afseende 
a de skilda bergsformationernas utbredning inom Finska 
Lappmarken. Yid betraktande af omradets vidstrackta areal 
forefaller dess fasta berggrund ej serdeles rik pa omvexling, 
fastmer ofverraskande enformig: sasoin det bifogande FJt- 
kastet till Geologisk Ofversigtskarta ofver norra delen af 
Finska Lappmarken utvisar, har jag ansett mig kunna for- 
dela omradets fasta berggrund pa endast fyra skilda grupper 
eller formationer, bland hvilka blott skifferzonen mellan 
Skietschemjok och Ivaloelfs ofre lopp mojligen, sasom an- 
tydes a den bifogade profilen ijfver Ivaloelfdal, tillater ett 
ytterligare serskiljande mellan underafdelningar. 
Dessa fyra bergsformationer skall jag nu i korthet be- 
skrifva, i den ordning de utbreda sig efter hvarandra fran 
oster mot vester utan hansyn till den relativa aldersfoljd man 
i geogenetiskt hanseende kunde anse sig bora uppstalla lor 
desamma. Oss moter da forst 
