128 
gra varietet, hvars farg betingas af den svarta glimmern, som 
till stor ymnighet ingar i densamma; i ofrigt bestar den af 
hvit ortoklas och gra, stundom blaaktig qvarz. Som ova- 
sentlig bestandsdel har jag dessutom observerat en gra pla- 
gioklastisk faltspat, af hvilken blott ett eller annat korn pa- 
traffas i stycken af en storre handstuffs storlek. Till struk- 
turen ar denna morkgra granit fullkomligt massiv: de ymnigt 
forekommande glimmerfjallen ligga utan ordning instrodda i 
massan, som ar alltigenom kornig. — Langre osterut fran 
trakten kring Alakongas och anda till Puolmakby samt Puol- 
makjayri utbreder sig den andra varieteten som utgores af 
en medelkornig, rodaktig blandning af hvit och rod, delvis 
plagioklastiskt streckad faltspat, gra och hvit qvarz samt 
hvit afvensom i ringa mangd gragron glimmer; de sma 
glimmerfjallen aro for det mesta planparallelt inbaddade i 
massan, som derigenom erhaller en mer och mindre tydligt 
framtradande strimmig textur. Som tillfalliga bestandsdelar 
observeras har och der sma svarta glimmerfjall samt fina 
gnistor och korn af jernkis, afvensom morkgron hornblende, 
hvilken pa sina stallen i trakten soder om Puolmakby fore- 
kommer till sadan mangd, att bergarten mojligen kunde be- 
tecknas sasom en tredje varietet, ett slags syenit-granit. Pa 
norska sidan liings Alakongas ar den roda graniten temligen 
grofkornig och glimmerfattig samt af rent kornig textur. 
Da nu enligt T. Dahlls 2 -j sedermera olfentliggjorda un- 
dersokningar ett balte af grundfjall utbreder sig fran Porsanger- 
fjorden ofver till Tana och fran Puolmak vidare osterut till 
Varangerfjorden och langs dennas sodra strand fran Karlebotn 
till Jakobself samt slutligen upp liings Patsjoki intill riks- 
gransen, synes Puolmaktraktens granitmassiv icke ega nagon 
M ) Th. Kjerulf: anf. st. 
