129 
betydligare utbredning och lior sannolikt derfore till de 
mindre granitpartier, som angifvas uppsatta har och der 
inom antydda vidstrackta grundfjalls omrade. Att doma af 
Dahlls ofvannamiida geologiska utkast torde gransen mot oster 
hora dragas kings Puolmakjokdalen, hvarefter till primitiv- 
formationen horande strater ater utbreda sig. Hvar gransen 
mot gneisfaltet vesterut ratteligen bor dragas har jag val icke 
kunnat med full visshet utreda, men sa langt som till Jeegel- 
vedjejok gar granitens utbredning atminstone pa finska sidan; 
pa den norska har jag visserligen annu langre vesterut obser- 
verat granit, namligen vid Tanaelf ej mer an 6 a 7 verst 
nedanom Utsjoki, men denna ofverensstammer i petrografiskt 
banseende fullkomligt med den roda strimmiga varieteten 
fran nu lfraga varande granitmassivs ostra del och icke med 
Jeegelvedjetraktens morkgra granit, med hvilken den ocksa 
efter all sannolikbet icke eger nagot sammanhang i faltet. 
Huru langt Puolmaktraktens granitmassiv inskjuter norrut 
ofver Tanaelf inpa norskt omrade har jag mig icke bekant, 
och afven ar dess utbredning mot soder tillsvidare outredd; 
sydligast har jag funnit graniten uppsticka ur grusfaltet uti 
nagra hymplar narmast norr om Puolmakjayri. 
Som underordnade partier inom granitfaltet har jag ob- 
serverat omkring Harimatsch gransrose samt uti n&gra hymplar 
mellan detta och Njuorgam en finkornig mork diorit, som 
bestar af morkgron hornblende, rodaktig faltspat samt litet 
svait glimmer och korn af jernkis; densamma ar dels full- 
fornhgt massiv, dels tydligen skiffrig och uppsticker blott 
bar och der genom de losa jordlagren, sa att nagon utred- 
ni «g om dess utbredning i faltet svarligen kan vinnas. Har 
bor kanske tillaggas att T. Dahll a utkastet ofver Varanger- 
naset atven angifver ett mindre gronstensparti uppsattande 
9 
